Iagttagelser over Kryolitgruppens Mineraler. 115 



er Krvstallerite ret gennemsiglige; dog indeslutler de en Del lustaglig 

 Substans. Formen er i det væsentlige den samme som hos de malske 

 Krystaller; dog forekommer der aldrig Tvillinger. De almindeligste 

 Flader er ( 001 ) og {ill); Basis er altid, ligesom i de malske Kry- 

 staller, stankt buet og gi\ei- intet ordentligt Retleks; Pyramidelladerne 

 er bedre udviklede, men dog langt fra plane, og vandret stribede ved 

 Kombination med andre Pyramider, hvis Symboler ikke let lader sig 

 bestemme med Sikkerhed; undertiden synes Grundpyramiden helt at 

 erstattes af disse. For {ill} er der fundet Værdier af ^, varierende 

 fra 54° Ж)' til 55° 55' (teor. 55° 50'); de tilgrænsende Pyramider kan 

 maaske henfores til Formen {л;и}, for hvilken p skal være 47° 51', 

 mens der er fundet Værdier, л arierende fra 46° 48' til 47° 42', og til 

 {554/, hvis ^-Van-di skal van-e 61° 30', mens der er fundet Værdier, 

 varierende fra 61° \\У til 63° 15'. Endnu maa mærkes, at Prismet ( 110 } 

 undertiden lindes udviklet som ganske smalle Flader. 



Kryolitionit. 



Om den grønlandske Kryolitionit, der har faaet en overordentlig 

 grundig Beskriл'else af Ussl\g\ har jeg ikke noget væsentlig nyt at 

 meddele. Det siden den Tid fremkomne Materiale viser dog et enkelt 

 Forhold, der er værdt at fremdrage. Der er nemlig fundet flere Kr}^- 

 staller af Kryolitionit, der sidder i den sorte Kryolit; disse forholder 

 sig i alle Retninger som de tidligere kendte Kry olitionitkry staller; det 

 mærkelige er altsaa, at de ikke er Spor af mørkfarvede, hvorved de 

 kommer til at træde overordentlig kraftigt frem mod den sorte Bag- 

 grund, mens Kryolitioniten ellers ikke er let at afgrænse fra 

 Kryoliten. 



Den nralske Kryolitionil, hvis Forekomstmaade er omtalt nærmere 

 i det foregaaende, synes efter det der sagte at maatte spille en ganske 

 væsentlig Rolle for Opbygningen af denne Forekomst, hvor dens Til- 

 stedeværelse ogsaa er langt bedre motiveret, end den er i Ivigtut. 

 Paa dette sidste Sted findes nemlig ingen andre Litiummineraler, 

 mens der sammen med de uralske Huorider findes ret store Mængder 

 af en litiumrig Glimmer. Individerne af den uralske Kryolitionit maa 

 være meget store, da der aldrig paa et enkelt Stykke findes udviklet 

 mere end eet Individ; paa det store Stykke fra Stockholm er dettes 

 største Diameter 15 cm, men det er i høj Grad skeletagtig udviklet, 

 da det paa Overfladen af Stykket kun fremtræder som spredte, 

 uregelmæssig begrænsede Pletter. Da den omgivende Kryolit ogsaa 

 optræder som et enkelt, polysyntetisk. Individ, kunde man formode, 

 at de to Mineraler skulde være sammenvoksede i en indbyrdes pa- 

 rallel Stilling, da de er ret nærbeslæ^gtede i Henseende til Krystalform, 

 1 Overs. k. d. Vidensk. Selsk. Forh. 1904, Nr. 1. 



