120 О. в. BOGGILD. 



men stemmer dog i det hele nogenlimde med den Orientering, der 

 fremkommer, naar Thomsenolitens Prismeflade, /» { 110 }, er sammen- 

 vokset med den tilsvarende Flade hos Paknoliten. Trods al Uregel- 

 mæssighed gælder ogsaa her den samme Regel, som hlev nævnt ved 

 foregaaende Type, nemlig at de lodret stillede Flader af s, г og (/ 

 vender til samme Side som Paknolitens spidse Prismekant, hvilket 

 ogsaa her let lader sig konstatere ad optisk Vej ; derimod kan de 

 opadA-endende Flader af disse F'ormer enten være anbragte, som vist 

 paa Figuren, eller ved de andre to Hjorner. Krystallerne af denne 

 Type er indtil 1 cm lange og 1 eller 2 mm tykke. 



Et Tyndsnit af disse Komplekser kan ses i Tvl. III, Fig. 6. Her 

 er Grænserne for Paknoliten nregelmæ\ssigere end i forrige Type, hvad 

 der ogsaa gælder i andre undersøgte Tilfælde. Ligeledes er Græn- 

 serne mellem de enkelte Thomsenolitindivider meget uregelmæ'ssige, 

 og hver enkelt af disse er, som det vil ses af Spaltningsretningerne, 

 opbygget af hypoparallele Individer. Mens Thomsenoliten paa de tre 

 Sider af Paknolitkrystallen dog er nogenlunde regelmæssigt anbragt, 

 er den paa den Side, der vender opad til Højre, delt i flere Stykker, 

 der er orienterede i ret tillældig Stilling, Saadanne Afvigelser fore- 

 kommer ofte; men der er dog ogsaa Krystaller af denne Type, der 

 er A'æsentlig regelmæ'ssigere opbyggede. 



Thomsenolit fra Ural. Thomsenoliten , der ikke tidligere er be- 

 skrevet fra denne Lokalitet, optranler her paa en Maade, der er stæ'rkt 

 afvigende fra den sænlvanlige; den er fundet i to af Stykkerne paa 

 Museet i København, som paa Grund af indbyrdes Forskelligheder i 

 Henseende til Thomsenolitens Forekomstmaade, i det følgende skal 

 behandles hvert for sig. 



Det ene Stykke er del, som tidligere er beskrevet under Kryolit 

 (Side 111), (1er her optntder med den ellers aldrig iagttagne Tvilling- 

 dannelse efter {lio). Stykket bestaar, som nævnt, hovedsagentlig af 

 en porøs Masse af Kiolitkrystaller uden indbyrdes krystallografisk 

 Sammenhæng, der omslutter en Kvartskrystal af omtrent 5 cm's Gen- 

 nemsnit og et enkelt Kryolitindivid, der grænser umiddelbart op til 

 Kvartsen. Thomsenoliten findes ogsaa i Form af et enkelt Individ, 

 der gennemtrænger omtrent hele Stykket (største Diameter ca. 9cm); 

 men alligevel er den samlede Mængde af dette Mineral i Virkelig- 

 heden meget ringe. Lader man kraftigt Lys reflektere fra Thomsen- 

 olitens Spaltningsflade, viser Mineralet sig som liere mere eller min- 

 dre adskilte Partier, der spejler nøjagtig paa een Gang; de enkelte 

 sammenhængende Masser naar kun faa Millimeter i Diameter. Hoved- 

 massen findes paa den ene Side af Kvartskrystallen, tæt op ad denne, 

 og derfra udgaar ganske tynde Striber (af omtrent ^5 mm's Bredde), 

 der i forskellige Retninger løber ud i Kiolitmassen. Andre, tilsyne- 



