122 О- к. Bøggild. 



af, at lian sammenligner den med Aplom, hvilket dog næppe kan 

 være rigtigt, da sidstnævnte Mineral, saa vidt jeg kan se, er i Besid- 

 delse af Rombedodekaederstrnktnr. Ralstoniten har derimod en nd- 

 talt Oktaederstruktnr, d. v. s. den bestaar аГ 8 Sektorer, der har deres 

 Toppunkt i Krystallens Centrum og deres Grundflade i de forhaanden- 

 værende Oktaederflader. Men Strukturen er indenfor hver enkelt 

 Sektor overordentlig uregelmæssig, idet for det første Partier af stæ^r- 

 kere og svagere Dobbeltbrydning veksler med hinanden og med 

 enkeltbrydende Partier, for det andet er de dobbeltbrydende Partier 

 meget forkelligartet orienterede. Et Snit efter en Oktaederflade nær 

 Krystallens Overflade viser, som man kan л'ente sig, kun een Sektor. 

 Det almindelige Forhold ved saadanne, nemlig at de bestaar af en 

 enkelt eenakset Krystal, gør sig ikke gældende her; man ser tvæ'rt- 

 imod et broget Billede af ret stærkt dobbeltbrydende Partier, der 

 slukker Lyset i alle Retninger, der oftest ved ret jævne Overgange 

 er forbundne med hinanden. I konvergent Lys er Forholdene meget 

 utydelige; man faar nærmest hidtrykket af toaksede hidivider, hvis 

 Akseplaner er forskellig orienterede; Bisectrixen er undertiden om- 

 trent vinkelret paa Snittets Plan, udertiden mere skævt stillet. 



Det bedste Billede af Krystallernes Bygning faas ved Snit efter 

 Tærningfladerne; et saadant, omtrent af Krystallens Midte, ses paa 

 Tvl. III, Fig. 7. Man ser her nogenlunde skarpt Grænserne mellem 

 de forskellige Sektorer, og man ser tillige, paa hvor uregelmæssig 

 Maade dobbeltbrydende Partier veksler med enkeltbrydende; de fleste 

 Partier i Midten af Billedet er dog ikke helt enkeltbrydende, men 

 udslukker Lyset i den Stilling, Krystallen er afbildet i. Ved indskudt 

 Gipsblad viser det sig, at de enkelte Sektorer overvejende er posi- 

 tive (den mindste Elasticitetsretning staar vinkelret paa Figurens 

 Kanter); dog lindes der ogsaa Partier af modsat Fortegn. Ved Snit 

 gennem Tærningoktaedre ser man, at Grænserne mellem de enkelte 

 Sektorer ikke retter sig efter Tæ'rningfladerne, men gaar ud tværs 

 igennem disse. Dette er et FaMiomen, der ikke er almindeligt hos 

 anomale Krystaller, hvor i Reglen hver Flade af den ydre Begræuis- 

 ning er Grundflade for sin Sektor i det Indre. Dog kan der, efter 

 hele Strukturen at dømme, næppe være nogen Tvivl om, at Ralsto- 

 niten virkelig er optisk anomal og ikke sammensat af Tvillinger af 

 1алеге Symmetri. 



Iste regulære Mineral. 



Dette Mineral, der er ret vanskeligt at faa Øje paa, findes sam- 

 men med de almindelige Thomsenolitkrystaller paa en saadan Maade, 

 at i enkelte Partier af nogle faa ciii's Udstrækning er Thomsenohten 

 beklædt med ret talrige af Krystallerne af det nye Mineral. Det er 



