TIL 



Et luindvaM-ligl Grundlag for en knlturhistorisk \4irdeiing af en 

 Stamme er et noje Kendskab til dens Liv i Aarets Løb under Aars- 

 tidernes og Livsbetingelsernes Vekslen. I Særdeleshed gælder dette 

 Polaregnene, hvor der er den største Forskel mellem Landskabets 

 Fysiognomi om Sommeren og ved Vintertid, naar all er stivnet 

 og fast. 



Jeg søgte saa vidt muligt paa de forskellige Pladser at faa Rede 

 paa de aarstidsmæssige Faser i Erhvervslivet, men da Oplysningerne 

 herom udelukkende maatte bero paa mine Hjemmelsmænds øjeblikke- 

 lige Hidvommelse, kunde de selvfølgelig kun blive ret skematiske og 

 mangelfulde. Langt bedre og fyldigere Oplysninger vilde faas, hvis 

 de i Grønland levende danske Embedsmænd vilde have deres biter- 

 esse henvendt paa Sagen og nogle Aar igennem gøre omhyggelige 

 Optegnelser. 



Jeg skal her meddele, hvad jeg af de Hunde-Ejlændere, jeg traf 

 paa Ræveø ved Egedesminde, lik oplyst om den aarlige Veksel i 

 deres Levevis. Knud Rasmussen havde den Elskværdighed at være 

 min Tolk ved denne Lejlighed. 



Omtrent fra April til December har man aabent Hav, og Fan- 

 gerne jager fra Kajak. Paa Grund af Søgangen spiller Harpunen den 

 største Rolle; Bøssen bruges meget lidt. Januar, Februar og Marts 

 er de Maaneder, hvor man som Regel har Is paa Havet; men Islægget 

 er dog usikkert, da det til enhver Tid kan bryde og drive tilsøs. 

 Desuden er det gennemfuret af Revner og Strømsteder. 



I Januar drives Isfangst. Med Kajaken over Hovedet, idet Kajak- 

 aabningens Bagrand hviler paa Skuldrene og Forranden, udforet med 

 Halvpelsen, paa Mandens Pande, saaledes at Kajaken hænger noget 

 skraat nedad bagtil, og Øjnene frit kan se fremad, vandrer Fangerne 

 udover Isen, undertiden flere Mil. Indtil 6 Mil (?) paastod de lejlig- 

 hedsvist at have været ude til Havs eller opad Disko til. Kajaken 

 maa de altid have med sig, dels fordi Isen kan gaa, saa de maa ro 

 iland, dels fordi de ellers ikke kan sætte over de store Revner med 

 L. 11 



