178 О. в. Bøggild. 



Hagemann's ' Og König's Analyser anføres her (under henholds- 

 vis 1 og 2). ^ ^ 



F 44,58 ^ 51,94 



Al 12,22 13,16 



Ca .... 16,94 17,07 



Na .... 15,42 7,35 



НА)... 8,38 9,40 



Fe 0,66 — 



Uopl. . . 1,80 — 



100,00 98,92 



I hvilken Del af Bruddet den stalaktitiske Paknolil er fundet, 

 vides intet om. De Stykker der findes paa Mineralogisk Museum, 

 er alle erhvervede i ældre Tider (omkring 1870) med Undtagelse af 

 et enkelt særlig stort og pragtfuldt Stykke, som Museet for nylig 

 har modtaget som Gave fra Kryolitli-Mine og Handels Selskabet; 

 dette er dog rimeligvis ogsaa kommet fra Grønland i ældre Tid. 



I Modsætning til den agatlignende Flusspat og Thomsenolit, som 

 senere skal beskrives, er den stalaktitiske Paknolit en meget lidet 

 kompliceret Dannelse, som ikke er afsat i nærmere Tilknytning til 

 noget andet Mineral. Den sidder oftest paa Kryolit, men kan ogsaa 

 være afsat paa de i Kryoliten fremkommende Mineraler, som f. Eks. 

 Kvarts og Jærnspat, uden noget som helst Mellemled. Væggen i det 

 Hulrum, hvor Drypstenene er dannede, synes i det mindste i nogle 

 Tilfælde, at have været underkastet en Forvitrings- eller Opløsnings- 

 proces, inden Paknoliten afsattes; hvor Overfladen er fri, er den 

 ganske "zerfressen" uden nogen Krystaldannelse. Grænsen mellem 

 Kryolit og Paknolit ses paa Tvl. 4, Fig. 1 ; at nogle Kryolitpartier 

 er helt isolerede, er vist kun tilsyneladende; uden for Snittets Plan 

 maa de antages at hænge sammen med den øvrige Kryolitmasse. 



Paknolit-Drypstenene er af indtil 2 Centimeters Længde og ca 

 ^i-i Centimeters Bredde. Habituelt ligner de nærmest de bekendte 

 Kalcedondrypsten fra Island og Færøerne, idet de ligesom disse har 

 en Tendens til ikke at være strengt parallele, men divergere i for- 

 skellige Retninger, saa at de undertiden endogsaa kan forløbe næ- 

 sten vinkelret paa Hovedretningen, ligesom grenede Former heller 

 ikke er sjældne. Der forekommer baade Stalaktiter og Stalagmiter 

 med de sædvanlige Forskelligheder. Overfladen er af sædvanlig 

 vortet og grynet Beskaffenhed. Farven er altid brunlig, enten mør- 

 kere, i hvilket Tilfælde Substansen er mere gennemsigtig, eller lysere 

 og mere porcellænsagtig. 



I Tyndsnit er de uigennemsigtige Partier af Drj'pstenene i Be- 



' Tidligere offentliggjort i Medd. om Grønl. 32, 1900. S. 123. 

 - Bestemt som Hest. 



