Epidemiske Sj'gdomme i Grønland. 217 



kopperne bragtes fra Egedesminde til Holstensborg, men forplantede 

 sig dog ikke synderligt sydligere. 



S. Carstens ^ meddeler om Epidemiens Udbredelse i Nord-Grøn- 

 land Anno 1800: ,.Om Sommeren udbrød en Børnekoppe-Epidemi i 

 Egedesminde. Chirurg Eulner foretog gjentagne Rejser fra Godhavn 

 dertil, og de angrebne isoleredes efter hans Anvisning paa en af 

 Øerne ved Kolonien. Fra Juli til Oktober omkom i Egedesminde 

 Distrikt 109 Personer, og Smitten udbredte sig sydpaa til Holstens- 

 borg, hvor den omsider standsede efter at have bortrevet en stor 

 Del Mennesker. En Jakobshavn'sk Konebaad, der havde været paa 

 Renjagt ved Rifkol, fandt Bopladserne uddøde eller forladte, og ube- 

 gravede Lig laa rundtom i Teltene, hvilke sidste plyndredes af de 

 vindskibelige Folk fra Jakobshavn. Disse drog nu hjemad og maatte 

 næsten alle bøde med Livet for deres Rovlyst, og dertil udbredte 

 de Smitten til Jakobshavn, hvor der dog kun døde 17 Personer." 



I Sommeren 1825 bragtes atter Kopper til Nord-Grønland (Hunde- 

 Eiland); ogsaa denne Gang var Sygdommen tilført med Gangklæder, 

 som Grønlænderne havde tilhandlet sig ombord paa engelske Hval- 

 fangerskibe. 



Den efterfølgende Beskrivelse af Epidemiens Opstaaen, Forløb 

 m. m. har jeg uddraget af Missionær P. Kragh's Dagbog \ 



^^/6 1825: ,,2den Søndag efter Tr. efter holdt grønlandsk Guds- 

 tjeneste expederede jeg Posten afsted til Kronprindsens-Eiland, hvor- 

 fra de næste Morgen hjemkom, medbringende den sørgelige Tidende, 

 at en stor Mængde tildeels alt vare døde eller haardt angrebne af 

 Børnekopper ved Hunde-Eiland, hvilken Sygdom ved nogle Klæder, 

 købte ombord paa de engelske Hvalfanger, og som de havde taget 

 paa uden at vadske dem, var bleven udbredt der. Dog vidstes kun 1 

 Telts Grønlændere at være angrebne, og da de Indfødte skal være 

 meget bange for de Befængte, kan muligen Smittens videre Udbre- 

 delse forebygges. De fleste friske Grønlændere ved benævnte Sted 

 toge i disse Dage derfra, og begave sig paa deres Sommertogter Syd- 

 efter"'. 



„Den 17de" (Juni) „hidkom Assistent Mørck fra Hunde-Eiland . . ." 

 ,.Han berettede, at Sygdommen vedvarede ved Hunde-Eiland, og at 

 nu de to angrebne Familier vare reent uddøde paa smaa Børn nær; 

 men de øvrige Grønlændere ved Stedet skadede intet" .... Paa Egi- 

 niarfik-0 var en Grønlænderinde død af Kopperne, „og havde de 

 der begravet hende. Samme Indfødte skal; uagtet flere Andres Ad- 

 varsler om ej at befatte sig med de Sj^ge, have været de Befængte 



1 S. Carstens: Bidrag til en Nordgrønlands Kronilie. Det grønlandske Selskabs 



Aarsskrift 1906. 

 - Udtog af Missionær P. Kraghs Dagbog. Haderslev. 1875. 

 L 15 



