220 Gustav Meldorf 



desminde til Præsten forât melde ham deres elendige Tilstand, at de 

 kunde vorde reddede; men dette gjorde deres ubarmhjertige Lands- 

 mænd ikke. I de sidste Dage havde de frosset meget, da de ingen 

 Ild havde, og Træet, ved at gnide en Pind paa det, ikke vilde fænge 

 af Fugtighed; deres Klæder vare vaade, og de havde intet at ligge 

 paa uden den bare Jord, som af Regnen ogsaa var vaad. De bleve 

 først satte over paa Ræveøen, hvor et dansk Telt blev opslaget til 

 dem. Jeg og Mørck toge over at se til dem; rørte af Taknemmelig- 

 hed for deres Frelse kunde de kun lidet tale, mens Taarerne randt 



dem ned ad Kinderne." ,,Den 13de blev atter en Del Indfødte af 



Hr. Jacobsen vaccinerede". 



^^/э: Chirurg Lerch sagdes endnu at være ved Godhavn; ufor- 

 svarligt er det, at han ikke skynder sig at komme til Hunde-Eiland, 

 hvor endnu de Indfødte bortdøe af Kopperne, da de mangle Tilsyn 

 og Pleje". 



^^/9 skriver Kragh i sin Dagbog: „Paa Brændeøen staar endnu 

 tvende Telte med de af Hunde-Eilands Grønlændere af Kopperne 

 tiloversblevne; de tør for Smitte ikke tage til Hunde-Eiland, men 



agte at overvintre her i Districtet" Teltene forbleve staaende 



paa Øen hele denne Uge, for at se om Vaccinen vilde slaa an, de, 

 som den første Gang ikke slog an paa, vaccineredes siden af Hr. 

 Jacobsen". 



D. ^"/10 1825 holdtes Aftenbøn af P. Kragh bl. a. for Koppesygens 

 Standsning. 



Koppeepidemien i 1825 synes altsaa, — efter Kragh's foranstaa- 

 ende Meddelelser — at have indskrænket sig til Hunde-Eiland alene. 

 Hvor mange Dødsfald den har krævet, er vel vanskeligt at opgive 

 med nogenlunde Sikkerhed. 



I Sommeren 1844 opskræmmedes man atter i Grønland ved Ryg- 

 ter om, at der skulde være udbrudt Kopper ved Frederikshaab i Syd- 

 Grønland. Frygten viste sig dog denne Gang at være ubegrundet. 

 Læge Fr. Block anfører herom i sin Medicinalberetning, dateret 

 Godthaab i Juli 1845: „ Rigtignok hentedes jeg til Frederiks- 

 haab i Juni 1844 i en formentlig Koppe-Epidemi, men det var kun 

 2 Individer, der lede af et Udslet, der oftere er forekommet og har 

 megen Lighed med Kopper undtagen i Sygdommens Forløb, der er 

 meget langvarigere uden nogen vis Typus. Patienterne ere kun syge 

 før Udbruddet" .... „Pustlerne ere af meget forskellig Form, men 

 endel aldeles runde som Kopper og efterlade tykke, sorte Crustæ, der 

 følges af Ar næsten som af Kokopper. Crustæ falde først af efter 

 flere Ugers Forlob". — „Udfaldet har altid været godt". Rygtet om, 

 at Børnekopperne vare ved Frederikshaab, naaede helt op til Nord- 



