Epidemiske Sygdomme i Grønland. 231 



Den Ira Grönland tidligst omtalte Epidemi, der ogsaa af C. Lange 



— formodes at have være af typhøs Natur, er vistnok den, der rasede 

 i et af Aarene imellem 1770 og 1778, og om hvilken Præstens Hans 

 Egede Saabye ^ i Klavshavn i Nord-Gronland beretter følgende i sin 

 Dagbog: 



„Saaledes gik omtrent et Aar, ved hvilken Tid en Epidemi hjem- 

 søgte Grønlænderne og bortrev mange, saa mange, at der var tilsidst 

 ikke friske nok, som kunde begrave deres Døde. De listede sig med 

 Ligene til mig og lode mig besørge det Øvrige. Fra Morgen til 

 Aften gik jeg af og til blandt alle disse Syge, talede med dem og 

 gav dem den Medicin, som jeg troede dem tjenlig. Nogle bleve tung- 

 høre; dem maatte jeg nærved raabe til. Andre bleve forvirrede, hos 

 dem opbiede jeg de lyse Mellemrum; men alle havde de en fæl stin- 

 kende Aande. Fem til sex Uger gik saaledes hen, inden Sygdommen 

 kjendelig aftog; sandelig en i mange Henseender haard Tid for et 

 folsomt Hjerte! (Som Modgift tyggede jeg i denne Tid stedse paa et 

 Stykke Angelikarod). 



Side 124 skriver Saabye : ,, . . . Epidemier rjdcke dog undertiden 

 mange bort saavel Voxne som Børn. Jeg har i det Forbigaaende 

 anført, hvorledes disse viste sig, men jeg kan ikke give dem Navn . . . ." 



H. RixK^ beretter om en Epidemi i Aarene 1782—85: ,,I Aarene 

 1782 til 1785 herskede der fra Julianehaab til Godthaab en mærke- 

 lig og meget dødelig Epidemi, om hvis Natur man dog kun har højst 

 ufuldstændige Oplysninger. Den bortrykkede i Godthaab-Distrikt 

 363, ved Fiskernæsset 85 Mennesker og siges at have været pestagtig". 



— Epidemien begyndte ved Godthaab og udbredte sig derfra sydefter. 



I 1805 øg 1806 herskede der atter en Epidemi i Grønland i For- 

 bindelse med Misfangst og Hungersnød. 



I Giesecke's Dagbog for 1813 skrives^: ,.22. Januar kam Hr. 

 Fleischer von Ritenbenk über das Waigatt hier mit Schlitten an. Er 

 brachte Brief von der Colonie Umanak mit, wobei wir die Nachricht 

 erhielten, das die im Sommer im dortigen Distrikte ausgebrochene 

 epidemische Krankheit zwar am Ende des Augusts aufhört, aber 

 doch 149 Menschen weggeraffet habe. Herr Chirurgus Lebch, welcher 

 dahin abreiste, um den Kranken Hülfe zu leisten, wurde selbst vier 

 Wochen nach seiner Ankunft an Wassersucht tödtlich krank. Alle 

 Umstände, welche ich durch Briefe und mündliche Nachrichten über 

 bemeldete Seuche einholen konnte, vereinigen sich in folgendes: Die 

 Epidemie brach zu Sarkak auf Ubekendte Eiland aus, woselbst die 



1 Hans Egede Saabye: Brudstykker af en Dagbog 1770-1778. Odense 1816, 



Pag. 59—60. 

 "- H. Rink: Grønland, geografisk og statistisk beskrevet. II Pag. 264. 

 3 Giesecke's mineralog. Rejse i Grønland. København 1878. 



