234 Gustav Meldorf 



i Februar. Af de Syge, der ere tilbage, ere 3 Mandfolk og 8 Fruen- 

 timmer. De 9 have været syge i 3 Uger, 1 i 14 og 1 i 8 Dage, som 

 er den værste syge af dem alle, det er Abel Smidt, Magnus' Søn. I 

 al den Tid Sygdommen har hersket, har ingen Mangel været paa 

 Fødemidler, men før den Tid i December Maaned var Mangel paa 

 grønlandsk Føde". 



Af disse Oplysninger antager Rudolph, at Sygdommen er en conti- 

 nuerende Feber, hvortil den foregaaende Sult har givet Prædispositionen, 

 at den i Almindelighed ogsaa uden Lægehjælp vil ende uden Fare for 

 de Syges Liv, og at lidt diætisk Pleje og Renlighed vil være tilstrække- 

 lig til at standse den. 



''h skriA'er Udligger N. Petersen paa Kronprinsens-Eiland: ,.Syg- 

 dommen er, Gud ske Lov, ophørt nu for Tiden, men fra midt i Ok- 

 tober og til hen i Januar har den raset stærkt; af 98 Mennesker er 

 der omtrent 20 af de Ældste, som har undgaaet den. Alle klagede 

 dem i Halsen og i Hovedet, enkelte af de Syge medfulgte og en Slags 

 Udslet, meget smaa Prikker lod sig tilsyne paa Ryggen, men for- 

 svandt hurtig bort. 1 lille Dreng er død. Grønlænderne tro ikke, 

 at Sygdommen er smitsom, men jeg formoder det næsten, da den 

 gik fra en til en anden". 



I sin Indberetning for Aaret ^/7 1841 — ^^Ig 1842 skriver Rudolph : 

 „I det forløbne Aar have 133 Syge været under min Rehandling. 

 Deraf vare 27 Feber-Patienter. Febrene vare især catarrhalsk-rheu- 

 matiske, dog bemærkedes en større Tendents til den continuerende 

 Typus end i de foregaaende Aar; det eneste Tilfælde af Typhus cere- 

 bralis blev helbredet; den lille femtenaarige Patient havde saa aldeles 

 tabt Hukommelsen derved, at han først efter flere Maaneders For- 

 løb gjenkj endte Paarørende og Omgangsvenner". 



I Beretningen for Vt 1842 — ^"/t; 1843 meddeles: „Paa den Øgruppe, 

 der fra Davis-Strædet begrænser Indløbet til Discobugten, har fra 

 medio Oktober 42 til Udgangen af Februar 1843 hersket en epide- 

 misk Sygdom, der synes at have været en catarrhalsk-gestrisk Feber, 

 hvortil formodentlig Sult og det ublide Efteraar har givet Prædispo- 

 sitionen. I Marts Maaned var Sygdommen aldeles ophørt. Kun faa 

 døde: „omtrent 3 eller 4 af henved 90 Syge". 



I Medicinalberetningen for ^h 1845— ^'^/e 1846 hedder det : „Hoved- 

 Repræsentanten for den continuerende Typus var i en Typus-Patient, 

 som i Juli forrige Aar døde ved Claushavn paa omtrent 17de Dag 

 i Sygdommens Forløb, paa hvis Ilte Dag Hr. Dr. med. Kayser og 

 jeg kom til ham. En betydelig Prostatio viriiim, siibsultiis tendimim. 

 sopor et meteorismus gave ikke den bedste Prognose . . . ." 6 andre 

 Patienter med continuerende Febre kom i Tide under Behandling, og 

 hos ingen af dem varede Sygdommen over 14 Dage. Hovedpine, Svin- 



