Epidemiske Sj'gdomme i Grönland. 241 



Diarrhoe, i intet Tilfølde er paavist Symptomer, der kunde tyde paa 

 Tarmblodning eller Tarmpertbration. Af og til fandtes en let Angina. 

 Respirationsorganerne syntes kun angrebne ved en tilfældig Compli- 

 cation". 



„I den febrile Periode var der sorte, skorpede Belægninger af 

 Læber og Tungen; der er ikke set nogen Meteorisme af Underlivet, 

 der var ingen iliococcol Gurglen, yderst sjældent Ømhed for Tryk. 

 I de Tilfælde, jeg har set Faces, har der ikke været nogen karak- 

 teristisk at opdage, ingen Farvning eller Tilblanding af Blod. I et 

 enkelt Tilfælde er fundet en betydelig Miltsvulst. I to Tilfælde hos 

 danske saa jeg Roseola', der i et og alt lignede de sædvanlige Typhus- 

 Roseolæ ; maaske vare de noget mere udbredt over Truncus og Extre- 

 miteter, end sædvanlig ses. Hos en tredie dansk skal ogsaa have 

 været udtalte Roseolæ. Hos enkelte Grønlændere har jeg ogsaa ment 

 at se Roseolæ, men altid mere tvivlsomme ; den mørkere Hudfarve, 

 de talrige Cicatricer og Pigmenteringer vanskeliggør her Undersøgel- 

 sen. Et Symptom, der var meget almindeligt, var Næseblødning, der 

 ofte kunde være meget voldsom". 



Efter Sygdommen fulgte gerne en langvarig Rekonvalescens med 

 stærk legemlig Afkræftelse, Tremor af Hænderne, Svækkelse af Hu- 

 kommelsen. Ofte fandt en Maanedstid eller 2 efter et stærkt Haar- 

 affald Sted, undertiden en fm Hudafskalning. Ikke sjelden fik Pati- 

 enten, der var kommen op, Tilbagefald; ingen vides derimod at have 

 været angreben to Gange. Sygdommen angreb særlig yngre og 

 middelaldrende Individer; ganske smaa Børn og de ældste har ikke 

 været angrebne. I ovenstaaende er skildret de sværere Tilfælde, der 

 medførte et Sengeleje paa ofte 4 til 6 Uger, saaledes som de forekom 

 i stor Mængde i den første Periode af Epidemien ved Kangarssuk, 

 Ikamiut og Christianshaab; sammen med disse forekom dog flere 

 lettere, hvor Feberen kun varede ca. en Uge. Under sit Forløb aftog 

 Sygdommen imidlertid i Intensitet saavel med Hensyn til Smitsom- 

 hed som med Hensyn til de enkelte Tilfældes Styrke. Ligeledes synes 

 der at være en Gradsforskel i den Styrke, hvormed Grønlænderne 

 og de danske angrebes. Smitten synes under hele Forløbet at være 

 stærkt knyttede til Individerne og udbredes med disse. Den kan ses 

 at være ført fra Kangarssok til Ikamiut med en rejsende Grønlænder 

 med O verspringen af de mellemliggende Steder; samme Person rej- 

 ste efter et kort Ophold videre til Christianshaab. Ved Jakobshavn 

 opstod de fleste Tilfælde i et Hus, hvor en Postmand fra Christians- 

 haab havde sovet. Han havde ikke selv været syg, men derimod 

 havde hans Husfæller haft Sygdommen. Ogsaa her sprang Sygdom- 

 men det mellemliggende Klaushavn over. Ved Jakobshavn begyndte 

 Sygdommen ca. IV2 Uge efter hans Ophold. Incubationstiden maa 



