248 Gustav Meldorf 



cember ved Udstedet Kagssimiut, 10 Mile V. for Kolonien en mindre 

 Epidemi, nærmest af typhoid Karakter, der angreb et temmelig stort 

 Antal Patienter uden dog at medfore noget Dødsfald, ytrede sig som 

 oftest ved nervøse Symptomer og en meget langvarig Rekonvalescents". 



I Beretningen for 1881 skriver Schmedes: „I Slutningen af Sep- 

 tember begyndte her ved Kolonien en Epidemi: gastrisk Feber med 

 enkelte spredte Tilfælde af typhoid Feber; den bredte sig efterhaan- 

 den ud blandt Befolkningen her ved Kolonien, saa at der kun fand- 

 tes 4 Huse, der forskaanedes. I de Huse, hvor Sygdommen indtraf, 

 angreb den i Reglen flere af Beboerne, i enkelte dem alle med Und- 

 tagelse af de mindre Børn, ligesom den ogsaa fortrinsvis angreb 

 Fruentimmer og saadanne Personer, der holdt sig meget inde. Epi- 

 demien var iøvrigt mild, men Sygdommen var langvarig for de an- 

 grebne, og medførte den en langvarig Reconvalescentsperiode ; den ud- 

 mærkede sig ved stærk Tendens til Blødninger, Næseblødninger hos 

 Mandfolk og hos Fruentimmer tillige Uterinblødninger. Der indtraf 

 imidlertid forholdsvis faa Dødsfald, og disse vare dels begrundede i 

 Blødninger og dels i Diætfejl under Reconvalescensen. Epidemien 

 bredte sig fra Kolonien videre til de norden- og søndenfor beliggende 

 Bopladser, idet den dog sprang en enkelt Boplads over; den blev 

 rimeligvis forplantet hertil ved Smitte, idet de første Tilfælde, der 

 indtraf paa en 8 Mile herfra beliggende Boplads, var hos 2 Personer, 

 der ble ve angrebne af Sygdommen kort efter deres Hjemkomst her- 

 fra, hvor de havde været i Besøg. Fra disse 2 Personer forplantede 

 Sygdommen sig først til deres Husfæller og derfra til andre Huse 

 paa samme Boplads, Til fjernere beliggende Steder har Sygdommen 

 endnu ikke forplantet sig, hvilket den sandsynligvis senere vil gjøre". 



„Blandt de større Børn blive ikke faa angrebne af gastrisk Feber, 

 hvorimod de mindre i Reglen forskaanedes". For Europæernes Ved- 

 kommende angives, at „en Voxen og et Barn har været angrebet af 

 samme Sygdom, som de Indfødte". 



Schmedes angiver i 1881 at have behandlet: Febr. gastrica 23 

 (7 M., 7 Kv. og 9 Børn, Febr. tijphoidea 4 (2 Mænd og 2 Kvinder). 

 (En af Patienterne med gastrisk Feber behandledes paa Sygehuset). 

 Blandt de angivne Dødsaarsager findes: Gastrisk Feber 10. 



C. Lindemann skriver i Beretningen for Tidsrummet ^8—3^12 1882: 

 „Blandt Grønlænderne i Distriktets sydligste Del (Nanortalik og Pa- 

 miagdluk) udbrød der derimod i Begyndelsen af September en Epi- 

 demi bestaaende af gastrisk Feber med enkelte Tilfælde af typhoid 

 Feber, uden at det har været mig muligt at komme til Kundskab 

 om, hvorledes den er opstaaet. Ved den i den Anledning foretagne 

 Rejse kom ialt 25 Tilfælde af nævnte Sygdom under Behandling, 

 saavidt Forholdene tillode det. De syge bleve saavidt muligt iso- 



