284 ■ Gustav Meldorf 



artet, efterhaanden som den kom Syd paa. Denne Epidemi har 

 altsaa gjennemvandret hele Syd-Grønland fra Nord til Syd i Lobet af 

 et Par Aar. 



Det nærmere om disse to ondartede Epidemier saavel som om 

 et Par lokale Smaaepidemier og en Del sporadiske Tilfælde af Ery- 

 sipelas fremgaar af de nedenfor anførte Meddelelser fra Bøger og 

 Distriktslægernes hidberetninger. 



David Cranz^ nævner en Grønlænderinde , der i Februar 1754 

 døde af Rosen i Ansigtet. 



Rudolph, Nord-Grønland, angiver at have behandlet 2 Tilfælde af 

 Erysipelas i Aaret Vt 1840— ^^/e 1841. 



Dr. med. C. J. Kayser, der i Anledning af Epidemien i 1844 be- 

 rejste Nord-Grønland, beskriver denne Epidemi^. Han omtaler den 

 store Nød i Nord-Grønland i Vinteren 1843 — 44, hvorunder Befolk- 

 ningen i længere Tid næsten udelukkende levede af Hellefisk (Pleu- 

 ronectes cynoglossus) : „Den overdrevne og hos enkelte udelukkende 

 Nydelse af denne Fisk virkede imidlertid skadeligt paa mange og 

 fremkaldte hos disse en Del gastriske Tilfælde". 



„Fra Begyndelsen af Aaret 1844 herskede der desuden ved alle 

 Colonierne i Discobugten en udbredt catarrhalsk Epidemi, der lige- 

 saavel angreb Europæer som Grønlændere, som var meget tilbøjelig 

 til at recidivere, men iøvrigt var mere besværlig end farlig, da kun 

 ganske enkelte gamle, afkræftede hidivider døde af den. I Begyn- 

 delsen af Marts begyndte der imidlertid at vise sig enkelte betænke- 

 lige, hurtigt dødelige Tilfælde af ubestemt Natur, som dog kun ind- 

 fandt sig med betydelige Mellemrum indtil Midten af April , da 

 Epidemien udbrød med hele sin Voldsomhed og nu vedblev at 

 herske til Begyndelsen af Juli". 



„Denne Sygdom viste sig som en Epidemi af ondartet vandrende 

 Rosen. I mange Tilfælde gik der et Forløberstadium forud for Syg- 

 dommens Udbrud, i hvilket de syge lede af Mathed, Dedolation, 

 Kvalme og Brækning. Efter nogle Dages Forløb udbrød Exanthemet, 

 snart først paa Hovedet snart først paa Kroppen, var i Almindelighed 

 værre paa højre end paa venstre Side, og udbredte sig hurtigt videre. 

 Det havde en stor Tilbøjelighed til at efterlade udbredte Suppura- 

 tioner i Cellevæл'et under Huden, der i gunstige Tilfælde hurtig 

 helede, efterat de vare aabnede. Samtidig med Affektionen af Huden 

 var ogsaa Bughinden ofte Sædet for en voldsom og hurtig dræbende 

 Betændelse, hvis mest konstante Symptomer vare ustandselige Bræk- 

 ninger af Slim og Galde og kort før Døden af en sort grumset 



Historie von Grönland Barby und Leipzig. 1770. 



Meddelelser om en Epidemi, som i Sommeren 1844 herskede ved Kolonien 



Jocobshavn i Nordgrønland. Ugeskrift for Læger 1846. 



