16. DYSENTERIA. 



At akute Tarmbetændelser i Grønland kan forløbe med Symp- 

 tomer, der i større eller mindre Grad giver Tilfældene Lighed med 

 det Symptomkomplex, man i andre Lande plejer at betegne som 

 ..Dijsenterv^ er sikkert. Men om Ætiologi og Patogenese m. m. er den 

 samme for de grønlandske som f. Eks. Tropelandenes Dysenterier er 

 vel nok mere end tvivlsomt. 



Saavel Læger som andre, navnlig ældre Forfattere, der har skre- 

 vet om grønlandske Sygdomsforhold (Egede'rne o. fl.), nævner af 

 og til Optræden af „Dijsenteri'^ og „Blodgang" hos Grønlænderne el- 

 ler Danske; men rimeligvis har det i de fleste eller alle disse Til- 

 fælde kun drejet sig om en Tarmbetændelse, der forløb med mer 

 eller mindre stærk slim- og blodblandet Diarrhoe (Diarrhoea cnienta}. 

 Efter min Erfaring i Grønland giver den simple akute Intestinalka- 

 tarrh hyppig Anledning til Optræden af Slim og Blod i den tynde 

 Atføring, uden at jeg dog vil kalde saadanne Tilfælde Dysenteri. 



Alle de Tilfælde af Diarrhoe (foruden af ,.Diarrhoea simplex'^), 

 jeg selv har set i Grønland, kan vistnok komme ind under Beteg- 

 nelsen Calarrhus intestinalis acntus. Kun i 1898 følte jeg mig fristet 

 til at betegne en Del af de dengang optrædende Sygdomstilfælde som 

 ..Dysenteri'^ , og mente ikke at turde skelne skarpt imellem de 2 Dia- 

 gnoser: Dysenteri og akut Intestinalkatarrh med blodblandet Afføring, 

 tilmed da jeg, i adskillige Tilfælde ikke havde Lejlighed til at se Af- 

 føringen, og mange Tilfælde dannede Overgangsformer, der var van- 

 skelig at gruppere skarpt under en af de to bestemte Sygdomsformer. 

 Se senere under: Cholerine S: Calarrhus intestinalis acutus, hvorunder 

 jeg har beskrevet de her nævnte Sygdomstilfælde. — Hvis man vilde 

 kalde en Del af disee Tilfælde for Dysenteri (Blodgang), saa optraadte 

 denne Sygdom i alt Fald i mild Form og gav ved Kolonien ikke 

 Anledning til noget Dødsfald. 



At Betegnelserne ..Dysenteri-^ og ..Blodgang" ret hyppig træffes i 

 den ældre Grønlands Litteratur og i Distriktlægernes Indberetninger, 

 vil fremgaa af følgende Uddrag: 



