318 Gustav Meldorf 



I „Det gamle Grønlands nye Perlustration", Kbhvn. 1741, skriver 

 Hans Egede: ,.De, som boe langt under Nord, ere og ofte elendigen 

 plagede af Dysenteri, Blodgang — — — — ." 



Poul Egede anfører i „Efterretninger om Grønland, uddragne af 

 en Journal holden fra 1721—1788," Kbhvn. 1788, Side 67 (^Чв): „Paa 

 et Sted fandt jeg en, som et helt Aar havde holdt ved Sengen af 

 Blodgang." Og Side 68 hedder det om samme Syge: „Efter 4 Dages 

 Forløb rejste anmeldte Dysenteriens bort igen til alles Forundring 

 ganske restitueret af sin Sygdom. Det Middel, jeg brugte, var Skibs- 

 Grød med lidt Muskat over, og 2 Gange om Dagen lidt Brændevin." 



Side 102 skriver Poul Egede om Aaret 1737: „April Maaned 

 havde dette Aar været ret tung og besværlig for mig. Kjøbmanden 

 og vort hele Mandskab havde været farlig syge af Blodgang. Jeg 

 maatte her være deres Doktor. Jeg maatte lade enhver faa det Mid- 

 del, han selv og ikke jeg holdt for det bedste, f. Ex. en fik Grød af 

 Kalk, en anden Tyltebær, den tredje kogte Tobaksblade. (Her var 

 ingen Medicus fra Fædrelandet). Vandgrød var det jeg føede dem 

 med, og den har jeg lært at koge. Da de begyndte at komme sig, 

 maatte jeg selv lette dem af og i Seng, og selv maatte jeg være 

 Kjøbmand og forrette alt. De, som laa af Skørbug, stinkede som 

 Aadsler, Tænderne faldt dem af Munden. Blodgang er en epidemisk 

 Svaghed i Disko-Bugt, men næsten ubekjendt Syd paa Landet. 

 Mange dø deraf, og mange maa plages dermed Aar og Dag; ja ofte 

 meget længere. Kulden var i dette Aar overmaade streng. Spiritus 

 Cornu Ceroi har frossen, som stod Natten over i et øde Kammer." 



I Poul Egede's „Continuation af Relationerne" 1734 — 1740, 

 Kbhvn. 1741? omtaler han ogsaa den forannævnte ,. Dysenteriens", 

 der (1736) havde været syg et Aar og kom sig. Ogsaa den store 

 Sygelighed blandt Koloniens Europæere i Marts — April Maaned 1737 

 omtales her. Poul Egede blev selv ogsaa angrebet af Epidemien 

 (^°/4 til ca. ^/5). — Den 19de Januar 1739 hedder det: „alle de, som 

 har haft Blodgang og søgt Raad hos Augekut, ere døde." — — „Den 

 10. Marts (1739) kom fra Marklykaut" (Jakobshavn) „nogle til mig 

 og begjærede Medicin for deres Syge, som laa af Blodgang." — Og 

 i April 1739 skriver Poul Egede: „Den 15de kjørte jeg til Isefjorden, 

 der sammesteds led de baade stor Nød paa Levnedsmidler og døde 

 daglig i Mængde af Blodgang." „Den Ilte (November 1739) „kom 

 atter 2 fra Isefjorden og begjærte Præservativ for Blodgang; thi der 

 var allerede døde 8 i deres Huse." — Den 30te Januar 1740 nævnes 

 en Grønlænder, der led af Blodgang. Den 30te; ,.Han er allerede 

 frisk igen!" 



Niels Egede („Tredie Continuation af Relationerne", 1739 — 



