334 Gustav Meldorf 



tigt, i Reglen fra 3 — 7 Dage, Selv har jeg ikke set eller hørt om 

 noget dødeligt Udfald, men i den Dødsangivelse, jeg har erholdt fra 

 Friedrichsthal, er der anført, at 2 over 12 Aar er døde af Diarrhoe, 

 uden at jeg har kunnet erfare noget herom. Sygdommen gik nord- 

 fra sydpaa i Distriktet, hvilket jeg havde Lejlighed til selv at over- 

 bevise mig om, idet jeg nemlig paa min Rejse sydpaa i Foraaret 

 traf flere Tilfælde dér, efterat den allerede var ophørt nordpaa. Ved 

 Julianehaab behandlede jeg 9 Tilfælde, medens der dog sikkert have 

 været flere, uden at Vedkommende have henvendt dem til mig." 



Stender, Godthaab, anfører i Beretning for Aaret 1863: „Ved 

 Godthaab forekom, hovedsagelig ved Nyherrnhut, epidemisk optræ- 

 dende Tilfælde af Brækning og Diarrhoe. Denne lille Epidemi op- 

 traadte i den sidste Halvdel af Juni og varede ca. 14 Dage. Di- 

 arrhoeen var mere vandagtig, og lidt Opium og Salep bevirkede 

 snart Bedring. Der døde ingen." 



Pfaff, Nord-Grønland, anfører for 1864: „I Begyndelsen af Maj 

 viste sig en almindlig sygelig Tilstand, navnlig blandt Børnene, der 

 ytrede sig ved Diarrhoe og Brækning, men Tilfældene vege hurtig 

 under Brugen af Rheuni. Som Diarrhoen alene antog den en mere 

 udbredt Karakter i December Maaned, men var her ved Jakobshavn 

 aldeles fareløs, medens den paa Grund af den ved Claushavn her- 

 skende Mangel krævede enkelte Ofre." 



Gundelach, Julianehaab, angiver for 1865: „Et Individ, nemlig 

 et Barn paa 3 Aar, døde af Diarrhoe, hvoraf jeg" . . . „har behandlet 

 13 Tilfælde, der alle forefaldt blandt Børn her i Kolonien i Maj og 

 Juni Maaned, men kun 3 af Tilfældene vare af en haardnakket Ka- 

 rakter." Et stort Antal Børn døde i Lichtenau Menighed. Gunde- 

 lach er tilbøjelig til at tro, at Hovedgrunden er Mangel paa Pleje, 

 om end de fleste af Børnene i længere Tid havde lidt af Diarrhoe. 

 — En Missionærfrue, 32 Aar gl., Lichtenau, døde d. ^^/ii. „Patien- 

 ten, der tidhgere havde befundet sig vel, laa kun syg 4 til 5 Dage; 

 men et Par Dage før hun holdt Sengen, havde hun lidt af Diarrhoe; 

 senere indfandt sig Kuldegysninger, stærk Hovedpine og Opkastning, 

 og den sidste Dag af hendes Sygdom indfandt sig lette Dilerier." 

 Patienten kom ikke under Lægebehandling. 



Pfaff, Nord-Grønland, angiver for 1874: „I Februar viste sig ca- 

 tarrhalske Affektioner af Tarmkanalen men opnaaede hverken stor 

 Udbredelse eller Intensitet." I September— December var „Under- 

 livslidelser med Diarrhoe" især udbredt ved Umanak og Egedes- 

 minde. 



I andet Halvaar 1875 skal der ved Udstedet, Ekamiut i Nord- 

 Grønland „have hersket endel Forkølelse, der navnlig ytrede sig som 

 Mavetilfælde med Diarrhoe, men den krævede ingen Ofre" (Pfaff). 



