20 
ven när denne felas i röstbandklangen, existerar ju icke, 
enligt hvad Helmholtz sjelf lär. Återstår antaga, att Helm- 
holtz” mening är den, att ljudrörets egenton ställer sig vid 
ifrågavarande tillfällen på den karaktäristiska tonen för att 
derigenom sjelf tjenstgöra som karaktäristika. Det specifika 
vokalljudet uppkomme sålunda dels då den karaktäristiska 
tonen fins hos röstbandklangen, der förstärkt af egentonen, 
dels då den karäktäristiska tonen företrädes ensamt af egen- 
tonen, bragt till ljudning af närmaste inom ett qvint-inter- 
vall liggande delton i röstbandklangen. .,Endast i det fal- 
let", tillägger Helmholtz, ,,att ljudrörets egenton inträffar i 
midten af intervallet mellan grundtonen och dennes oktav 
(första öfvertonen) eller om han är en qvint djupare än 
grundtonen, måste den karaktäristiska resonansen varda 
svag". Helmholtz lemnar likväl icke någon uppgift om före- 
komsten af antydda fall. 
Slutligen säger Helmholtz uttryckligen att såväl qvinnan 
som mannen talar i de lägsta registren af sitt tonomfång. 
Efter denna korta historik och öfversigt af den Helm- 
holtz'ska vokalläran i dess nyaste skede öfvergår jag till 
några nya anmärkningar. 
Helmholtz vidhåller, att både män, qvinnor och barn 
använda samma starkaste resonanser i vokalerne. Upp- 
ställningen af denna sats är, som bekant, följande. Ljudrö- 
rets egenton beror dels på den i ljudröret inrymda luft- 
qvantiteten, volymen, dels på munöppningens storlek. Ju 
större volym och ju mindre munöppning dess lägre, ju min- 
dre volym och ju större munöppning dess högre egen- 
ton. Volymen hos qvinnans och barnets ljudrör är mindre 
än hos mannens. Men denna omständighet motväges hos 
dem derigenom att de göra munöppningen så mycket min- 
dre. I följd häraf erhålla qvinnans och barnets ljudrör lika 
djupa egentoner som mannens. 
Nu är det klart, att i alla de fall, då barnets mun- 
öppning är mindre än qvinnans och mannens, och qvin- 
nans munöppning mindre än mannens, omvändt mannens 
munöppning är större än qvinnans och barnets och qvin- 
