65 
orätt synes mig Engel ha, då han, efter att ha betecknat 
hvarje vokal såsom ett system af grundton och ett begrän- 
sadt antal öfvertoner, bland hvilka en viss är för tillfället 
dominerande, tillägger, att Helmholtz” teori, som annars icke 
kunde hänga ihop, erhållit nytt stöd genom hans hypotes. 
Fast mer måste ju det nya förhållande, Engel konstaterar, 
anses alldeles jäfva Helmholtz” teori. Ty hvad är det väl, 
som åstadkommer den specifika skilnaden mellan vokal och 
vokal i alla de fall då hos båda förekommer samma egen- 
ton och samma mest förstärkta öfverton? Icke kan det 
vara egentonen, ty denna ljuder ju lika, icke heller mest 
förstärkta öfvertonen, ty äfven denna ljuder ju lika i båda. 
Den specifika vokalolikheten måste — det är tydligt — vid 
alla dessa tillfällen åstadkommas af ett akustiskt element, 
som Helmholtz alls icke uppmärksammat. Till denna slut- 
sats kom jag redan i Anmärkningarna 1874. Helmholtz 
har sökt undgå den. Han yttrar 1877, att det är allmänt 
bekant, att man kan i oafbruten följd ändra de entoniga 
vokalerne från u genom o till skarpt (klart) a. Äfven öf- 
vergangarne a—o—u kunna åstadkommas genom att man 
förändrar ljudrörets volym. De tvåtoniga vokalerne kunna 
likaledes mångfaldigt förändras och öfverföras i hvarandra. 
Dermed'", tillägger han i en not, , förfalla några invänd- 
ningar, som blifvit gjorda af G. Engel". Men Helmholtz går 
på sidan om saken. Det gäller icke här nyanserna mellan 
de olika vokalerne, utan tämbernyanserna i hvarje vokal. 
Helmholtz tyckes anse de förra sammanfalla med de senare. 
Men så förhåller det sig icke. Tvifvelsutan ges det bredvid 
de antagna vokalljuden en mängd vokaliska skiftningar, lika- 
som det mellan den diatoniska skalans toner ligger en 
mängd enharmoniska toner. Men tämbern är någonting 
annat än vokalöfvergång. Den är, likasom tonstyrkan, en 
sjelfständig ljudningsform och har, likasom denna, sitt eget 
verksamhetsområde. Gör man, t. ex., vokalen o än klarare 
än mörkare, närmar man honom ingalunda i förra fallet au, 
i senare fallet a. Skulle tämberförändringen åstadkommas 
endast derigenom att o's specifika ljud grumlas i ena eller andra 
5 
