68 
tonhöjd, har blifvit olika i samma vokal. Har u flyttats 
till sopranens g”, är åter dess klangmaterial längesedan 
olika med det som det hade på grundtonen h. Och på 
samma sätt med de andra vokalerne. När en vokal passe- 
rat menniskoröstens hela skala, har han som sitt klang- 
material användt samtliga egentoner, samtliga mest förstärkta 
deltoner, som menniskorösten producerar, från de lägsta 
på basens lägsta till de högsta på sopranens högsta toner. 
Följden af denna fortsatta differentiering af vokalernes klang- 
material jemsides med den lika omfattande identifieringen 
af detsamma är den, att materialet blir lika ofta olika i 
samma vokal som lika i olika vokal. Men under sådana 
förhållanden är det ju omöjligt, att det specifika vokalljudet 
kan bildas af egentonen i förening med den mest förstärkta 
deltonen. Det är lika omöjligt, å ena sidan, att den speci- 
fika ljudolikheten mellan tvänne vokaler kan härröra från 
samma egenton och samma mest förstärkta delton, som, å 
andra sidan, att ljudenheten i samma vokal kan åstadkom- 
mas af olika egentoner och olika mest förstärkta deltoner. 
En sammanställning af ett par exempel skall tydliggöra 
detta fullkomligt. Tenoren kan bilda på grundtonen c vo- 
kalen u med egentonen f” och mest förstärkta deltonen g”. 
Tenoren kan på grundtonen c bilda vokalen o likaledes 
med egentonen f och mest förstärkta deltonen g'. Vi höra 
vid dessa tillfällen två olika vokalljud, men vid hvardera 
tillfället ljuder samma egenton, f', och samma mest för- 
stärkta delton g'. Detta f', detta g' kunna icke i och för 
sig ljuda ena gången annorlunda än den andra. Vokalolik- 
heten kan således icke härröra från dem. Ett andra exem- 
pel. Basen kan bilda på grundtonen F vokalen u med egen- 
tonen f och förstärkta deltonen f. Sopranen kan bilda på 
grundtonen ec” vokalen u med egentonen c” och mest för- 
stärkta deltonen cec”. Egentonen och mest förstärkta delto- 
nen i u på grundtonen c ligga långt bortom hela den egen- 
tons- och mest förstärkta deltonsserie som uppträder i 
u på grundtonen F. U-ljudet höres likväl, med undantag 
af den olika tonhöjden, 1 hvardera tillfället lika, men både 
