31 
är hvarje gång olika, och deraf 2's vexlande tonhöjd. Wil- 
lis misstager sig deruti, säger Trautmann, att han anser 
vokalskallet som en enkel ljudning, ehuru det med all sä- 
kerhet är en sammansatt. Hvarje skall har utom grund- 
skallet (egentonen), ett mindre eller större större antal öfver- 
skallningar (öfvertoner), och då vokalerne talas eller sjungas 
sluter sig ej blott en enstaka ton, grundskallet, utan en hel 
klang, öfverskallningarna, till röstbandtonen. Röstbandens 
grundton bestämmer vokalens höjd, skallet åstadkommer 
färgen. Röstbandens öfvertoner spela vid vokalbildningen 
endast en underordnad roll. 
Så vidt jag har rätt fattat den akustiska uppställningen 
af Trautmanns teori, synes det mig att grundskallet, egen- 
tonen, icke kan uppstå såsom han angifver. Står grund- 
skallet i vokalen u på g”, kommer sig väl detta deraf, att 
ljudrörets volym, d. v. s. den i ljudröret inneslutna qvanti- 
teten luft, gifver i förening med munöppningens stor!ek, 
när luften i ljudröret bringas i svängning, tonen g”. Men 
hvarje tons läge i skalan betingas ju noga af ett visst an- 
tal svängningar i sekunden. Det antal svängningar som 
åstadkommer tonen g”, är 792. Tonen g” kan icke bil- 
das genom något annat antal svängningar än just detta. 
Sjunges vokalen u på grundtonen c, i hvilken röstban- 
den göra 132 svängningar i sekunden, kan således grund- 
skallet g” icke framkallas derigenom att äfven luften i 
ljudröret bringas genom röstbanden i 132 svängningar. 
Vore detta möjligt, skulle härigenom uppstå tonen c, icke 
g”. Men detta är icke möjligt. Den på tonen g” stälda 
qvantiteten luft i ljudröret kan ej bringas i 132 sväng- 
ningar, utan i 792. Att säga, att grundskallet g'”, hvilket 
betingar 792 svängningar i sekunden, upprepas, då u sjun- 
ges på tonen c, 132 gånger i sekunden, förefaller mig vara 
detsamma som att säga, att grundskallet g” åstadkommes 
samtidigt genom 792 och 132 svängningar, hvilket är en 
omöjlighet. Grundskallet åstadkommes således väl, såsom 
det gjorts gällande om egentonen, med hvilken det är iden- 
tiskt, genom ljudrörets anblåsning från röstspringan eller 
6 
