37 
sekundära vibrationer, hvilka måste förnimmas såsom ljud 
likaväl som de primära vibrationerna. Detta ljud är, enligt 
Willis, en ton, hvars höjd bestämmes genom pipans längd, 
och denna ton i förening med tungans ton förnimmes som 
vokalljud. Men denna slutsats är ej riktig. Af en ton, lagd 
till en annan ton, kan ej uppkomma annat än en samklang 
af två toner, icke ett vokalljud. Då nu Willis likväl hör 
jemte tungans ton och pipans ton de olika vokalljuden, sy- 
nes enda; naturliga förklaringen af ljudföreteelserna i tung- 
pipan vara den, att pipans ton uppkommer genom direkt 
anblåsning från tungans springa, samt att de sekundära 
vibrationer, som efterträda tungans primära, äro i sig vo- 
kaliska ljudningar, som närmare bestämmas genom för- 
hållandet mellan pipans ton och tungans ton. Willis har 
funnit, att om pipans ton och tungans ton öfverensstämma 
med hvarandra, intet vokalljud erhålles. För att ett sådant 
skall kunna framkallas, måste det finnas mellan dem en 
differens. Den större eller mindre differensen bestämmer 
de vokaliska vibrationernas större eller mindre hastighet, 
och af hastighetens olika grader bero de olika vokalerne. 
Dessa förhållanden passa, som det vill tyckas, fullkomligt 
in på röstorganet, hos hvilket ljudrörets egenton alltid är 
högre än röstbandtonen. Det vill derföre synas, att men- 
niskoröstens vokalljud uppkommer derigenom att röstband- 
klangens primära vibrationer omsättas hos ljudröret i se- 
kundära, vokaliska vibrationer, hvilkas hastighet bestämmes 
genom förhållandet mellan ljudrörets egenton och röstband- 
tonen och hvilkas olika hastighetsgrader åstadkomma de olika 
vokalljuden. Vokalskalans hastighetsgrader äro relativa, nya 
för hvar vokal på hvar ny grundton, i motsats till ton- 
skalans hastighetsgrader, hvilka äro absoluta och fortgå i 
-oafbruten följd. Då naturligtvis icke blott grundtonen och 
egentonen, utan äfven hvar öfverton måste reflekteras i ljud- 
röret, blir vokalljudet i och för sig lika rikt sammansatt 
som den klang, med hvilken det smälter samman. Klangen 
vore sålunda ej den direkta källan till vokalljudet, men dock 
indirekt dess upphof, och vokalljudets afledda beskaffenhet 
