121 
Lejondal; derjemte erhöll Welstadius bref ,,att Consistorium 
väl behagar dess christeliga nit och sorgfällighet samt tör- 
sigtiga förhållande" i denna sak. Till justitiekanslern afsän- 
des den 29 December Welstadii berättelse med anhållan att 
justitiekanslern skulle denna angelägenhet ,,i underdånighet 
så föredraga, att Hans Kongl. Maj:t efter dess högt bepriseliga 
ömhet och christeliga nit för Guds ära och den himmelska 
sanningens oförkränkta bibehållande, måtte få anledning att 
till slika villfarelsers hämmande taga de höga mått och vägar, 
som i nåder bäst pröfvas kunna". 
Efter erhållen underrättelse från Staaf af den 19 Decem- 
ber att ej Strokirch, men väl Rosén ännu vore qvar på Le- 
jondal, afsände domkapitlet den 9 Januari 1740 sin förut 
beslutna anmälan till Kongl. Maj:t, med underdånigt anhål- 
lande att då de ,, lindrigare utvägar" som konsistorium brukat, 
icke hjelpt, andra åtgärder skulle vidtagas. Och befalte Kongl. 
Maj:t den 24 Januari, att barnet skulle genom Welstadius 
döpas, om möjligt i godo, men i annat fall med anlitande at 
handräckning genom kronobetjeningen. 
Welstadius erhöll, enligt hvad han sjelf i bref af den 
29 Februari berättar, härom kännedom den 27 Februari kl. 
I om aftonen, och ,,utan dröjsmål, dock med innerliga 
suckningar till Gud om hjelp hela natten igenom", reste 
han följande dag till Bro prestgård, der han sammanträf- 
fade med länsmannen och öfverlade om ,, detta högvig- 
tiga ärendets noga skötande". Derefter begaf sig Welsta- 
dius först ensam till Lejondal, för att söka inverka på Gri- 
penstedt; men denne förklarade sig ej kunna ge vika, innan 
han i Skriften kunde finna tydlig föreskrift om eller exempel 
på barndop. Welstadius , predikade med all nit och ifver i 
trenne samfälte timmar för honom, till dess att krafterna 
blefvo honom försvagade"; men utan resultat. , Ändteligen 
nödgades jag att visa honom, det han påyrkade och begä- 
rade, Hans Kongl. Maj:ts allernådigste befallning till dess 
barns döpande, hvilken, när han hade den igenomläsit, ör- 
sakade hos honom någon alteration; men [han] hemtade sig 
straxt och lät sig förmärka, att han hellre ville låta sitt barn 
