130 
kraften ifrån Guds Ord och att när han hafver den christeliga 
läran tydeligen för sig sammanskrifven, så kan han den ock 
androm lära, svaras: att om man vill gifva en blind man 
den klaraste lampa, lykta eller bloss i handen, kan han hvarken 
sjelf hafva gagn der af, ej heller dermed i mörkret vägleda 
någon annan många steg, förr än de bägge falla i gropen, — 
detta oaktadt brinner lampan och blosset lika klart, om han 
det icke sjelf med sitt fall utsläcker. Äfven så kan en sådan 
verldslig prest intet borttaga det ljus och kraft, som i Guds 
Ord är: men han kan hvarken gagna sig eller andra der- 
med. Är det väl möjeligit att en man kan visa den andra 
vägen öfver en stor skog, några dagsleder lång, hvaröfver 
allena är en liten gångstig, som hafver många kors- och af- 
vägar, den han tillförene sjelf aldrig gått, fastän han hade 
den aldrig så noga och tydeligen uti en bok beskrefven; skulle 
han icke ofelbart ändå snart gå vilse och jemväl förleda sin 
följeslagare, helst när nattens mörker, allehanda svårigheter 
och oväder honom möta? Ännu tusende resor omöjeligare 
är, visa en annan vägen till saligheten, för den som sjelf derpå. 
ej stadder är och derpå vandrar." 
Men hvarför hade han då för två år sedan låtit dopet 
ske? Jo, han visste att det skulle verkställas ändå, oberoende 
af hans samtycke. Men när presterna ,,fått barnet i sina händer, 
öfverkom mig en ganska stor oro, som icke allenast varade 
under hela tiden som denna deras förrättning påstod, utan 
ock länge efter". Olikheten i förfaringssätt å hans sida hade 
således ej härrört af obetänksambhet eller öfverilande. 
,,Skulle nu, så slutar Gripenstedt sin skrifvelse, denna min 
förklaring och anförde skäl icke vara tillräckeliga och nog gäl. 
jande att legitimera detta vårt förfarande, så underkasta vi oss 
villigt den dom och straff, som oss derföre kan öfverkomma, 
och hembära dock Gudi tack och lof, som hulpit oss behålla 
ett godt och tryggt samvete, det vi långt högre värdera än 
allt det som vi härigenom kunna förlora". 
Under denna förklaring har fru Gripenstedt antecknat: 
,,Som föregående skrift är med den heliga Skrift och sannin- 
gen enlig, så underskrifver jag jemväl densamma. 
Ulriea Funck 
