137 
utur en liten svensk bok, som är tryckt i Stockholm och 
kallas Christelig minnesbok, hvilken är uppbyggelig och af 
ganska vackert innehåll och derjemte allmänt bekant och i 
bruk." Då emellertid tjenarne ej velat infinna sig, hade man 
förklarat för dem att dessa andaktsstunder hållits, ,,för att de 
ej skulle kunna säga sig hafva blifvit så med arbete betun- 
gade, att de ej haft tid att falla på sina knän och sjunga 
en psalm'"'; ville de ej vidare komma, så var det deras sak. 
Stina Gode slutligen hade Gripenstedt ej förbjudits att 
hålla i huset, det hade blott stadgats att äfven hon skulle 
undervisas (se ofvan sid. 125). Någon oreda bland tjenste- 
tolket hade hon ej gjort. 
Nu skred man till ransakning om det senaste barn- 
dopet, och sedan denna var afslutad, föregaf Welstadius 
opasslighet och bad att få bege sig bort, hvartill bifölls. 
Följde så frågan om ,,undervisningen."" Gripenstedt be- 
stred riktigheten af Hammarins berättelse: denne hade talat 
på samma gång som Grundel och derför hade han ej fått 
något svar; dessutom hade han ej kunnat höra hvad Gri- 
penstedt sade, då hans hörsel var svag. 
Grundel ville ej auktorisera prostens berättelse, men 
vidhöll hvad han sjelf i saken yttrat, nämligen att han an- 
sett sig vara förordnad blott för den ena gången. Derefter 
begärde och fick äfven han tillåtelse att fara bort. Af alla 
presterna voro således nu blott Staaf och Treudderus qvar. 
Den förstnämnde tyckes ock ha varit den mest nitiska af 
alla presterna, men resultatet af den fortsatta undersöknin- 
gen blef klent nog. 
På tillfrågan hvilka böcker de plägade läsa svarade 
makarna Gripenstedt: Bibeln, Arndts Sanna christendom och 
andra, som skulle blifva för vidlyftigt att uppräkna; dock 
kunde de försäkra, att inga andra böcker än uppbyggeliga 
läsas. Ville konsistorium påstå något annat, så borde så- 
dant bevisas. — Äfven presterskapet i socknen förklarade sig 
ej veta, att de hade läst förbjudna böcker. 
Beträffande de , misstänkta personerna" åberopade der- 
emot presterskapet gårdsfogdens utsaga; men han förklarade 
