139 
onödigt. Wahlberg åter sade sig väl ,,ha varit i discours"' 
med Treudderus, men hade denne slutat med att om Wahl- 
berg hölle hvad han nu sig utlåtit, vore om dess själs salig- 
het intet att frukta, ,, hvilket likväl herr Treudderus bestridde, 
sägandes, att han ej kunnat tala emot sig sjelf''. — För öf- 
rigt förklarade Wahlberg sig ha varit i kyrkan långfredagen 
och påskdagen i Sigtuna, samt till nattvarden nyårsdagen. 
Härtill hade Treudderus och Staaf intet att påminna. 
Slutligen blef husfolket förekalladt i herrskapets från- 
varo, hvarpå alla ,,på det högsta bedyrade' att herrskapet 
hvarken sjelfva eller genom andra sökt inverka på dem. I 
bönen hade de slutat att gå -,för någon rädslas skull", då den 
förrättades af Bergmarck, som sjelf ej gick i kyrkan. Dem 
förehölls, att de ,,utan sky och fruktan'' skulle utsäga om 
något skadeligt i läror blifvit dem föregifvet; men de blefvo 
fasta vid sin utlåtelse. Hvarken Stina Gode eller Bergmarck 
hade talt något förakteligit eller ogudaktigt om vår lära, 
utan fastmera hade Stina Gode uppmuntrat till ordets andäk- 
tiga hörande samt sakramenternas värdiga bruk. — Ej hel- 
ler till detta vittnesmål hade Treudderus och Staaf något 
att påstå. 
På aktors fråga hvarför Gripenstedt och hans fru ej 
velat erkänna konsistorium för skickeligit att undervisa dem 
i religionssaker svarades, att orden tycktes vara i sig sjelfva 
så tydeliga, att ingen närmare förklaring behöfdes. ,,Imellertid 
kunde herr hofjunkaren berätta tvenne omständigheter hafva 
gifvit honom till denna utlåtelsen anledning. 
Den förra, i ty uppå konsistorii angifvande och före- 
ställning barnadopet blifvit genom exekution förrättadt, ehuru 
det likväl vore uti hans och dess frus sinne och tanke ett 
samvetsmål, och att de som bruka ett sådant förfarande, 
ej kunde af dem anses för skickelige till undervisnings syss- 
lan, helst sådant aldrig skulle kunna visas hafva varit apost- 
larnes sed. Den andra vore det svåra angifvande, som Con- 
sistorium gjort, att herr hofjunkaren och dess fru skola ut- 
spridt och sökt inptanta hos Hans Maj:ts undersåtare irriga 
meningar i religionen, med mera som deras berättelser in- 
