140 
nehåller, och hvarutinnan herr hofjunkaren och dess fru för- 
modade att urtima tingsrälten nu funnit deras oskuld." 
Dessutom åberopade han hvad om verldsliga presters 
skicklighet att undervisa andra vore anfördt vid sista tinget 
i den då inlemnade skriften. 
Efter sålunda fullföljd undersökning förklarade aktor att 
han ej ville göra vidare påstående, då tingsrätten i alla fall 
ej skulle döma 1 saken. 
Om samma ting föreligga berättelser äfven af Joh. Staaf 
och Grundel (den 27 och 29 Mars). Den förre tyckes ha 
rönt ,,något missnöje" till och med af domaren, för de ogrun- 
dade beskyllningarna i hans berättelse, ,,och påstods att sam- 
ma skrift återtagas skulle, såsom den der orimligt grundad 
vore på ensidig talan: dock sedan jag till andra dagen ge- 
nom en exprais (sic!) af herr probsten, som för sin opass- 
lighet sjelf nödgades absentera sig, fått förskaffa mig Ven. 
Consistorii utskrefne ordres och påminnelser vid denna af- 
fären, blef jag någorlunda för deras svåra utlåtelser förskont. 
Intet desto mindre, som jag i min berättelse dels namngif- 
vit några personer, dem herrskapet förmente aldrig hos sig 
varit, dels ock dem obefogadt, som de sade, för misstänkte 
angifvit, påstods framgent att slikt skulle bevisas eller ock 
skriften återtagas. Nu påberopade jag mig väl husfolkets och 
i synnerhet gårdsfogdens vittnesbörd, som ock blef framkallad, 
men af fruktan för herrskapet ville återkalla sina för mig 
ofta gjorda berättelser. Dock måste han något vidgå. Ändte- 
ligen då jag på intet sätt kunde bringas att gå det minsta 
steg ifrån min ingifna berättelse, funno de sig föranlåtna att 
tillstå alltsammans, dock så, att de både sig och detta sitt 
sällskap på det mesta undskyllade." Äfven i den öfriga de- 
len af berättelsen framhålles så mycket som möjligt hvad 
som dock kommit i dagen. 
Grundel åter framhåller först att han gerna stricte 
följt sina order och stannat i Herrevi by, men han ville ej att 
hans bortablifvande skulle vålla något hinder i förrättningen, 
hvarför han följde med till Lejondal. Vidare berättar han 
att när frågan om ,,undervisningen"' föetogs hage Gripenstedt 
