växling mellan kullar och dälder förenas här med en bör- 
digare jordmån och en rikligare trävegetation. Åkrar och 
ängar utbreda sig för ögat och smärre björkdungar pryda 
här och där kullarna. Längs däldernas botten flyta små 
bäckar, omgifna af yppig vegetation, bestående af hägg, vide, 
hagtorn, Spiraea, Epilobium, Cerefolium, Cirsium, Aclhillea, 
Polemonium, Trifoliwm, Lathyrus och Galium-arter, före- 
kommande äfven hos oss, men med inblandning af ostliga ar- 
ter af Nepeta, Dracocephalwm, Lychnis, Delphinium, Oro- 
bus m. fl. släkten. Ju mer man närmar sig byn Osnatjen- 
naja, desto oftare uppträda skogsdungarne och en egentlig 
skogsformation kan redan sägas möta vid nämnda by, be- 
lägen på gränsen mellan den Abakanska steppen och de 
tre å fyratusen fot öfver hafvet sig höjande, till största de- 
len skogbeklädda Sajanska bärgen. Deras högsta rygg väster 
om Jenisej-floden utgöres af Schabin- (eller Schoban-) Da- 
baga, som af herrar Ehnberg och Hammarström öfver- 
stegs under färden till närgränsande trakter af Mongoliet. 
På östra sidan åter reser sig det 7 å 3000” höga Boruss. 
Vegetationen vid fjällbäckarna är ytterst frodig. Skogen på 
de högre fjällen utgöres till största delen af pichtagran och 
vanlig gran, cembratall, rönn, björk och hägg, och ristäcket 
på marken är detsamma som 1 våra skogar. Högre upp på 
bärgen aftager skogsvegetationen och allra högst uppträda 
en mängd alpina växter. På Mongoliska sidan äro de Sa- 
janska bärgen kalare och söder om dem längs floden Kem- 
tschik börjar åter den öde steppen, endast vid flodsträn- 
derna företeende en något lummigare växtlighet af poppel, 
sälg, caragana och hippophaö-buskar. 
Med tillbjälp af ofvanstående skildring af de allmänna 
naturförhållandena, hvilken i sammandrag återgifvits enligt 
herr Hammarströms anförda uppsats, torde det bli lätt 
nog att begripa den fysiognomi, heteropterfaunan visar i 
dessa trakter. Utan tvifvel utgöra de hemförda arterna en- 
dast en bråkdel af det värkligen här lefvande antalet hete- 
ropterer — samlandet har ju i själfva värket bedrifvits blott 
under tre månader och af personer, hvilka icke hufvudsak- 
