172 
ligen egnade sin uppmärksamhet åt denna ordning. De tal- 
rika exemplar, af hvilka de hemförda arterna representeras, 
intyga dock att samlingarna äfven af hemiptera gjorts med 
nit och omsorg och det jämförelsevis, såsom det kunde tyc- 
kas, fattiga resultatet bör väl till en stor del tillskrifvas just 
den ödsliga, steppartade naturen i dessa trakter, hvarest 
växtligheten på stepperna redan vid samlarenas ankomst till 
stor del af den heta sommarsolen var bortbränd och an- 
tagligen under denna årstid icke mer hyste åtskilliga arter, 
hvilka tidigare där förekomma. 
Särskildt i ögonen fallande är bristen på arter, hvilka 
lefva på trän eller buskar, ett drag, som står i full sam- 
klang med traktens steppnatur. Så förekommer i samlingen 
blott en enda barrträdsform, Criocoris sulcicornis Kirschb. 
Löfträdsarter äro endast Palomena viridissima Poda, Pen- 
tatoma rufipes L., Elasmostethus dentatus De Geer, Elas- 
mucha grisea L. och interstincta L., Anthocoris confusus 
Reut. och Psallus variabilis F all., alla dessa funna vid 
den till skogstrakten gränsande byn Osnatjennaja eller vid 
staden Minussinsk, Elasmostethus och Elasmucha-arterna huf- 
vudsakligen lefvande på björkar. Om Elasmucha ferrugata 
F. och dorsalis Jak. lefva på själfva träna eller på ristäc- 
ket i skogarna är ännu icke utredt, men antagligen är åt- 
minstone den senare en vid björken bunden art. På vide- 
buskar uppehålla sig Pilophorus confusus Kirschb. och 
Globiceps cruciatus BR eut., den förra funnen vid Minussinsk 
och Osnatjennaja. Lägges härtill vtterligare de tre Aradus- 
arterna, anisotomus Put., hieroglyphicus J. Sahlb. och be- 
tulae L., hvilka äfven alla härstamma från Osnatjennaja, så 
hafva vi uppräknat alla de 135 arter, som tillhöra trä- och 
buskvegetationen, hvilket gifver ett för faunan ytterst ringa 
procenttal af sådana former. Såsom af nedanstående för- 
teckning framgår utgöres resten till större delen af ubiqui- 
ster eller af arter, som lefva på torra backar och sandslät- 
ter, delvis af utpräglade steppformer. Flertalet af de phy- 
tophaga arterna lefva på synantereer, papilionaceer, cruci- 
ferer eller chenopodiaceer, galium, etc., alt växter, som till- 
