195 
D 
L 
3. C. concinna Fieb. Ischikem i Mongoliet d. 7 sept. (H.)]. 
4. C. Gebleri Kol. (verisim.). Med föregående]. 
175. C. semistriata Fieb. Abakanska bruket d. 20 aug., 
två exx. (E.). 
176. Cymatia Bonsdorffii GC. Sahlb. Med föregående, ett 
exemplar. 
Ofvan uppräknade heteroptera uppgå till ett antal af 
165 arter och 11 anmärkningsvärdare varieteter. Strängt 
taget kunna dock icke de hittills blott på södra sidan om 
Sajanska bärgskedjan i angränsande del af Mongoliet tagna 
arterna räknas till den sibiriska faunan. Dessa arter äro 
3 (samt en varietet), nämligen Gnathoconus notatus Jak. 
(förut känd från Amur), Phimodera mongolica n. sp., Cap- 
noda Batesoni Jak. (förut från Turkestan), Jalla subcalca-. 
rata Jak. (Songariet), Spathocera obscura Germ. (södra 
Europa och Kaspiska området), Jakovleffia setulosa Jak. 
— (Kaspiska området), Lamprodema rufipes n. sp., Emblethis 
angustus Mont. (Yedelhafsområdet), Calocoris lineolatus var- 
bis-bipunctatus n. v. (Amur). Enoplops sibirica Jak., Euly- 
gaeus Hanseni Ja k., Pyrrhocoris fusco-punctatus Stålsamt 
Coriza concinna Fieb. och Gebleri Kol., hvilka herrar Eh n- 
berg och Hammarström äfvenledes funnit blott i Mongo- 
let, äro förut kända från Sibirien, Ful. Hanseni bland an- 
nat äfven just från Minussinsk. Borträknar man från hela 
antalet medförda arter de ofvanstående, så stiga de i Minus- 
sinska kretsen af nämnda samlare funna heteroptera till 152 
arter och 10 varieteter. I min uppsats Sibiriska Hemiptera 
(1883) har jag ytterligare anfört följande sex af prosten 
Roschier vid Miaussinsk funna: Phimodera laevilinea Stål, 
Aelia sibirica BR eut. (=>? Henschii Mont. 1885), Carpoco- 
ris lunulatus Goeze (lynz F.) var. longiceps Reut., Miris 
virens L. (typ), Nabis limbatus Dahlb., N. brevis Scholz, 
af hvilka Stenodema (= Miris) virens finnes representerad af 
var. testaceus Reut. i närvarande förteckning. Jak ovleff be- 
skref samma år Eulygaeus Hansenifrån Minussinsk och år 1889 
