15 



mina chemiska slägtingar, til hvilka Hr Doctoren också hö- 

 rer, i Berlin. Hvad Wien beträffar, så tala vi ej derom förr 

 än nästa sommar. 



Hälsning och vänskap 

 Berzelius. 



Stockholm d. 12 Oct. 1830. 



Tusen tack, bäste Magnus, för all vänskap och all 

 god omvårnad under vår gemensamma resa som oagtadt 

 väderlekens otrohet blef så angenäm och under vårt vi- 

 stande i Hamburg, som, conditor Hell til trötts, blef både 

 roligt och lagom dyrt. 



Jag har sedan d. 7 om aftonen varit hos mina pena- 

 ter, bland hvilka allt stod väl till. Se här en korrt Jour- 

 nal öfver vår resa. Vi kommo til Liibeck ännu vid dager; 

 men qvarblefvo om aftonen i vårt logis. Måndagen slogs 

 allarm. Ångbåten var ännu ej ankommen. Ekström och 

 Weigel, mindre lugna än jag och serdeles än vännen Pon- 

 tin, bestälde genast hästar at afresa til Kiel, deras exempel 

 följdes af Agardh och Lundenses. Jag beslöt at intet par- 

 tie taga förr än kl. 1 och kom ändteligen derhän med kam- 

 raterna at de återskickade vagnarna för at följa mitt exem- 

 pel at i vagn göra en tur kring Läbecks vallar och omgif- 

 ning, under hvilken promenad vi hade det nöjet at se ång- 

 fartyget löpa Traven upföre til Liibeck, til de förtviflade 

 kamraternas stora tillfredsställelse. Sedan vi sett LiJbecks 

 fåtahga märkvärdigheter åto vi middag hos vännen Kind, 

 som bullade up et alldeles ofantligt kalas, men hvars 

 rätt aimabla fru icke gorde oss sällskap til bordet, hvilket 

 lär vara bruk vid karlmiddagar. Tisdagen kl. 9 afgick ång- 

 båten, sällskapet bestod, med undantag af 1 1/2 Jude, en- 

 dast af Svenskar och Danskar, 29 til antalet, bland hvilka 

 voro Örsted, Zeise, Bång, Reinhardt m. fl. Gonversa- 





