41 



iial passande articel, så var god och låt honom låna den, 

 ehuru jag just ej erinrar mig något för honom deri. 

 Hälsa hjärtligt våra gemensamma vänner. 



Beständig vänskap 

 Jae. Berzelius. 



Stockholm d. 16 Oct. 1834. 



Tack för det vänskapsfulla brefvet som tillkännagaf 

 Hr. Professorns resa til Schtugar, såsom hyrkuskarna kal- 

 lade det. Sedan Hr. Professorn nu måste vara återkommen, 

 får jag väl det nöjet at gifva tillkänna at jag är bland de 

 952/3 procent af Stockholms befolkning som choleran beha- 

 gat qvarlämna. Väl är hon ännu icke absolut förbi, men 

 vi hafva icke mer än et eller annat dödsfall hvarannan 

 eller tredje dag, så att det nu kan anses vara i det när- 

 maste förbi. 



Nu går choleran som bäst i Upsala, men är der gan- 

 ska lindrig, emellertid är jag icke utan farhågor för Rud- 

 berg, som — — icke, i min tanke, uphört att vara en 

 cholera-kandidat. Han arbetar i öfrigt ytterst flitigt med 

 rechercher och vi få snart från honom rätt märkvärdiga 

 lörsök. 



Hr. Professorn lofvade mig i sitt bref en utförlig be- 

 rättelse om tilldragelserna vid mötet i Stuttgart. Jag får der- 

 före tiltala Hr. Professorn med dess gamla favoritskald Bell- 

 mans ord: »Sätt på dig peruken, berätta», men jag vil ganska 

 gerna också få ett ord om mötena med Liebig och Wöh- 

 ler, huru den sistnärada befinner sig i sitt andra ägten- 

 skap m. m. dyhkt, alltsamman utförligt, på 10 til 12 ark 

 och roligt, ty jag behöfver piggas up efter den bedröfvelse- 

 tid som öfvergått oss och då ingen dag gick förbi, utan at 

 en vän, bekannt eller slägting anmältes bortryckt af far- 

 soten. Den goda fru Bendix (den yngre) blef bland andra 

 ett rof derför. 



