43 



bevisen derför äro et verkligt portrait af honom sjelf. Deri 

 är något som på en gång är och icke är; när han t. ex. 

 om sin sulfobenzid säger at det är en neutral förening af 

 svafvelsyra och benzin, hvarifrån skiljt sig 2 mått väte och 

 och 1 mått syre, (pag. 665 i Läroboken), så är det visser- 

 ligen så, men tillika den besattaste lögn, ty deri finnes 

 hvarken svafvelsyra eller benzin, som trohgen aldrig kunna 

 förenas och bevisar just at Ms theori om Benzoesyran deraf 

 icke kan hemta det ringaste stöd. — Men huru har et så 

 förträffligt hufvud blifvit så förvridet? 



Med vår gamla öfverenskommelse om cristallografien, 

 hvari han sjelt har initiativet, har han nu år från år hutt- 

 lat mig på ett sätt, som med hvar och en annan skulle för- 

 anledt en brytning. Jag måste nödvändigt berätta hans sista 

 högst jesuitiska steg: Wöhler hade proponerat Arnold 

 at, då de chemiska atomvigt-Tabellerna nu komma at ut- 

 göra en ingredierande del af Läroboken, som, jemte Electro- 

 chemiska theorien och möjhgen M i tscherlichs Artikel, skal 

 utgöra en 5:te del på den Oorganiska Chemien, serskildt 

 trycka Tabellerna, såsom en Uplaga af de gamla, hvilka Ar- 

 nold 1818 utgaf, hvarföre denne borde göra någon liten re- 

 tribution til Wöhler; men Arnold förklarade at han det 

 icke vil, emedan hans erfarenhet af förra Uplagan icke va- 

 rit upmuntrande. Emellertid tilskrifver mig nu Mitscher- 

 lich så här: jDe 100 eller '200 Exemplar som du lofvat 

 Arnold at serskildt afdraga af min afhandling om cristallo- 

 graphien, dem låter jag nu trycka i Berlin först och lemnar 

 sedan et af dem åt Wöhler såsom manuskript för at i Lär- 

 boken införas, då det blir mindre svårt för Wöhler at lå 

 det correct.» — Allt detta är dessutom utsmyckadt med så 

 smickrande saker för mig, at inga upriktiga vänner sig emel- 

 lan föra sådant språk. — 



För at komma til detta resuhat, hvarraed jag icke är 

 det ringaste missnöjd, så skal jag dock hafva begått en så- 

 dan incongruitet at lofva Arnold någonting om hvad mig 

 icke tilhörer och detta, äfvensom smickret hvarmed det är 

 sockradt, är frånstötande. — Det oaktadt har jag icke kom- 



