59 



atom, som skal reduceras til en hel. Närmast hela tal är 



2, det visar sig då at vi få Ba^ S*, men af C* H^ ökadt med 

 en tredjedel fås inga hela atomer, 2 är således icke rätta 

 talet. Vi gå då til 3, hvaröfver det troligtvis icke eller är 

 tillåtet at gå, ty vi falla då i ren arbitrage och sakna mot- 

 svarigheter ur den öfriga chemien. Vi hafva då oBa -f- 6S 

 -|- 2C* H^. Dervid vil det visa sig at vår formel innebär 



(2C^ H^ + 3S) + 3Ba S, liksom vinsvafvelsyrad baryt är 



C*H*^0 S -|- Ba S, hvarvid svafvelsyrehalten i första termen 

 bestämmer barytsalthalten i den andra, Deraf synes då 



följa at ethionsvatvelsyran är |- E^ S^ + 3 H^ S. Dess empi- 

 riska namn kan då blifva Aetherol-ScMvefelsäiire. Et rent 

 vetenskapligt kan man umbära så länge, ty hvem vet om 



icke snart uptäckes en |- E S 4- H^ S. Då först blir det tid at 

 med rent vetenskaplig nomenclatur åtskilja dem. 



Beträffande kristallerna af CH^ S, så är deras tilvaro 

 af et serdeles stort intresse. Reg ni au It har frambragt 



C^ H* S. Dervid kan frågas: är detta icke detsamma som 



2CH2 -[- S. Denna fråga innebär : Hålla båda samma or- 

 ganiska radical, men i olika atomtal, eller en olika radical? 

 At med säkerhet afgöra det är omöjligt; men jag har skäl 

 til den förmodan at G^ H* är en med etherarternes analog 

 radical, hvars chlorur, bromur och jodur äro kända, t. ex. 

 oljan af oljbildande gas = G^ H* GP är chloruren. Oxiden är 

 beståndsdelen af d'Arcets Ghloretherol, hvars sammansätt- 

 ning är G^ H* GP -|- G^ H* O. — Jag har såsom Hr. Prof. får 

 se af Läroboken när det hinner så långt, kallat denna radi- 

 cal Elayl (öfversättning af ölbildendes) och det är uppen- 

 barligen samma kropp som innehålles i Zeises brännbara 

 platinasalter. Af dessa skäl synes Hr. Prof. kristaller inne- 

 hålla antingen en med dessa radicaler analog kropp af GH'-^ 



eller också vara G^ H* -{- 2S, det är bestå af 1 at. Elayl 



