66 



om ej omständigheter inträffa, som föranleda Riksdagens 

 uplösning, innan den slutat sina arbeten. 



At jag så länge dröjt at besvara Herr Professorens 

 bref kommer deraf at jag d. 20 i förliden månad företog en 

 resa til Köpenhamn, derihån jag först d. 20 i denna måna- 

 den återkom. Jag har bevistat de Skandinaviska naturfor- 

 skarnes Möte d. 3 — 9 Juli, och som Konungens af Dannc- 

 mark kröning skulle ske d. 28 Juni, så reste jag litet tidi- 

 gare, så at jag äfven kunde gapa på denna. Denna resa 

 var ganska angenäm, mötet utföll vida interessantare än 

 jag på förhand förmodat. Vi voro inalles 300, hvaraf 53 

 svenskar, 13 norrmän, 5 utlänningar, 184 köpenhamnsboar 

 och resten från Danska öarna och Jutland. Jag måste med 

 förundran säga at de vid detta möte föredragna ämnen, i 

 de sammanträden jag bivistat, öfverträffat i värde hvad jag 

 vid något af de Tyska mötena hört. At mycken strunt 

 också blef föredraget faller af sig sjelf. Til detta räknar jag 

 också et af de föredrag, som af mängden vann högt pris, 

 nemhgen af Herr Professorens GoUega St ef fens, om natur- 

 philosophiens inflytande på naturforskningen. Föredraget 

 var eldigt och vältahgt; men saken ytterst erbarmlig och vitt- 

 nande ont en låg ståndpunkt i författarens physiska kunn- 

 skaper. Men föredrag af denna art äro ämnade at hänföra 

 den vetenskapliga niobben och lyckas ofta deri. Så gorde 

 äfven Stoffens. Örsted, Hans te en, vår Baron Wrede, 

 Zeise, Forchhammer föredrogo nya uptäkter af stort in- 

 teresse. Örsted visade tvenne nya instrumenter, en af 

 honom uptunnen elektrometer och et instrument at mäta 

 capillärattraction, båda så enkla at man nästan kan göra 

 sig dem sjelf. Elektrometern angaf contacts-electriciteten 

 af zink och koppar, äfven utan at messingsbrickan be- 

 höfde röras af den genom contact electriska. Hansteen 

 demonstrerade på det mest obestridliga sätt orsaken til baro- 

 meterns reguhera dagliga oscillationer, och ådagalade en 

 periodisk förändring i jordens magnetiska intensitet, som står 

 i sammanhang med jord- och månbanornas 19 åriga period, 

 och som följde af hans nu 20 åriga serie af dagliga 



