II. 



Årsberättelse. 



Vetenskaps-Societeten afslutar åter idag ett arbetsår, 

 det sista inom det sekel, under livars förra hälft detta sam- 

 fund stiftades. Bekymmer, oro, ovisshet hafva tryckt sin 

 prägel på hela lifvet i vårt samhälle under århundradets sista 

 dagar och Vetenskaps-Societetens verksamhet har icke kun- 

 nat undgå att röna inflytande häraf. Det kan väl synas 

 som om det vetenskapliga arbetet, hvars uppmuntrande och 

 befordran är Societetens uppgift, kunde och borde stå obe- 

 rördt af och främmande för de politiska tilldragelserna. Vis- 

 serligen har den vetenskapliga forskningen sitt själfän- 

 damål och bör hållas möjligast fridlyst för de politi- 

 ska strömningarna och dagsopinionernas inflytande och 

 störande inverkan, men å andra sidan äro betingelserna för 

 en framgångsrik vetenskaplig produktion ingalunda gynsamma 

 under förhållanden, som beröfva arbetarene på detta fält 

 det sinneslugn och den glada förtröstan det andliga, ostörd 

 koncentration fordrande arbetet kräfver. Dock är det ovfll- 

 korligen deras phkt, för hvilka den vetenskapliga forsknin- 

 gen och de vetenskapliga sträfvandenas befordran i detta 

 land utgör den hufvudsakhga lifsuppgiften, att icke låta 

 rådande yttre bekymmersamma förhållanden, mer än ound- 

 vikligt är, verka förlamande på deras verksamhet. Den 

 viktiga kulturuppgift, hvilken tillkommer de vetenskapliga 

 samfunden i detta land, bör icke försummas, icke skjutas 

 åt sidan, allra minst under en tid, då uppmärksamheten i 

 högre grad än någonsin förut är riktad på vårt land, och 

 då vårt folk i oväntadt rikt mått fått emottaga erkännande 



