379 



mällä kieltäkin eivätkä moittimatta jätä ainakaan suurimpia 

 syntejä ja syntisiä. 



Mutta juuri aikakautinen kirjallisiius on, omaksi vahin- 

 gokseen, jäänyt kielenarvostelua vaille, vaikka luonnollista 

 on etta siinä, vielä enemmän kuin muissa kirjallisuuden la- 

 jeissa, käytäntö helposti eroo teoriiasta, etupäässä sen kii- 

 reen tähden, jolla kaikki työ on tehtävä. Eikä mahdollinen 

 vahinko ole ainoastaan tämän kirjallisuuden; vaan on vaara 

 pyörimässä etta kielivirheet, joita esim. jokapäiväisen sano- 

 malehden jok'ainoassa numerossa tyrkytetään kymmeniin tu- 

 hansiin lukijoihin, lopulta juurtuvat ja aikanaan synnyttävät 

 uuden kielitavan, joka ei ole missään suhteessa vanhaa pa- 

 rempi. Toiselta puolen on kyllä a priori luultavaa, etta 

 tuommoinen vapaampi kielenkäytäntö voi tuoda kirjakieleen 

 paljon hyvääkin uutta. 



Ölen siis tämäniltaista esitelmää varten käynyt, kieltä 

 silmällä pitäen, läpi suuren joukon tänä vuonna ilmestyvien 

 eri sanomalehtien ja aikakauskirjojen numeroita ynnä muu- 

 tamia muita efemeerisiä julkaisuja, ja pyydän saada tässä 

 esittää tulosteni pääkohdat. Lähteet, joista ölen materiaalini 

 koonnut, pidän kyllä itse kiitoUisessa muistossa, mutta luu- 

 len saavani anteeksi, jos en rasita esitystä niitä luettelemalla 

 tal niihin viittaamalla. 



Aäniieopillisista seikoista puhuaksemme, on i:n käyttä- 

 minen korottomassa asemassa diftongin jälkikomponenttina 

 muutamissa kohdon vielä horjuva. Niinpä johdetuissa ad- 

 jektiiveissa' tosin yleensä käytetään säännönmukaisesti /:tä, 

 mutta hyvin usea kirjoittaja ei tahdo taikka ei muista erot- 

 taa näitä adjektiiveja deminutiivisubstantiiveista, vaan kirjoit- 

 taa raurteensa mukaan punanen, suolanen, Uejimen, yhtä- 

 hyvin kuin poikanen, lintunen. Sama on sellaisten verbien 

 laita kuin hacwoittaa, Tcirjoiitaa, joista moni jättää kirjoituk- 

 sessa niinkuin puheessakin i:n pois. Vastaisuuden ratkaista- 

 vaksi jääpi myös, voittaako Icuin vai lcun\ nykyään ainakin 

 näyttää siltä etta erilaisen kirjoitustavan noudattaminen eri 



