46 



rent kropp, som vid destillation af råprodukten kokar re- 

 dan vid omkring 120° och äger en egendomlig, på samma 

 gång om terpentin och kamfer påminnande lukt. Den låga 

 kokpunkten och föreningens stora flyktighet gjorde det 

 sannolikt, att ett kolväte föreligger, bildadt enligt formeln: 



o 



d. v. s. att den spjälkning, som i förra fallet ledt å ena si- 

 dan till lauronolsyra och å den andra till kamfolakton, i 

 detta fall äger rum inom en och samma molekyl af kam- 

 fansyra. 



Detta antagande blir så mycket sannolikare, som redan 

 iVreden ^) uppgifver att, vid upphettning af kamfansyra med 

 vatten till 180° ^) samt vid torr destillation af bariumsaltet, 

 ett kolväte C^ H^ bildas i små kvantiteter. Samma sub- 

 stans erhöll vidare ReyJier ^) vid försök att framställa lau- 

 ronolsyra enligt en metod af Wormger^), genom upphett- 

 ning af bariumkamfanat och vatten vid 200° under tryck. 

 Beylier använde härtill en autoklav, hvilken upphettades 

 öfver direkt låga; sannolikt var därför temperatm^en i vissa 

 delar af apparaten högre än 200°, som angafs af termome- 

 tern, och i följd häraf erhölls ingen eller endast obetydliga 

 mängder lauronolsyra, medan kolvätet Cy H^^ uppträdde i 

 större mängd. Både Wreclen och Eeyher analyserade det- 

 samma, och analyserna stämde tillfredsställande med den 

 angifna formeln, isynnerhet om man beaktar kolvätets stora 

 benägenhet att absorbera syre ur luften. 



>) Annalen der Chemie 163, 330. 



-) Rupe och Maull hafva senare (Berichte der deutsch. chera. 

 Gesellscbaft 1893, 1200) upprepat detta Wredens försök, men utan 

 resultat. Däremot funno de att den senare metoden gifver uppliof åt 

 kolvätet Cg H^. 



^) Inaug. Dissertation. Leipzig 1891, sid. 5J. 



*) Annaleu der Chemie J227, 1. 



