48 



angifna metoden, genom kokning med sodalösning, hvarvid 

 lauronolsyra uppträder som biprodukt. Den råa kamfan- 

 syran torkades samt befriades i vakuum från kristallvatten 

 samt omkristalliserades enligt Reyhers uppgift ') ur kokande 

 eter, hvarvid den erhölls i stora, kompakta blad med smält- 

 punkten 199°. 



Den renade, vattenfria kamfansyran destillerades i por- 

 tioner af 20 — 25 g ur en mindre fraktioneringskolf af c:a 

 40 CG rymd, som var försedd med termometer, hvars kula 

 dök in i den smälta syran, samt elt tilledningsrör för kol- 

 dioxid, hvars nedre ända utmynnade ofvanom vätske- 

 ytan i destillationskolfven, som var förbunden med en nedåt 

 riktad luftkylare. Koldioxiden strömmade genom röret med 

 en hastighet af ung. en blåsa i sekunden, observerad i tork- 

 flaskan med svafvelsyra, hvarlgenom gasen strömmade. 

 Kolfven upphettades med en liten gaslåga, som likväl ej 

 direkt träffade kolfven. Något -öfver kamfansyrans smält- 

 punkt uppträdde i smältan gasutveckling, som vid 250° blef 

 allt lifligare. Upphettningen måste ledas försiktigt, emedan 

 eljest en del af kamfansyran öfverdestillerar, i hvilket fall 

 reaktionen endast leder till lauronolsyrebildning. Upprepade 

 försök hafva visat, att operationen ger bästa utbyte, om 

 endast 10 droppar af reaktionsprodukten i minuten afrinna 

 i förlaget; likväl kan, isynnerhet i början, icke undvikas, att 

 små kvantiter kamfansyra. afsätta sig i kolfvens aflednings- 

 rör. Koldioxiden, som hela tiden passerar genom apparaten, 

 hindrar luftens tillträde och därpå beroende grönfärgning 

 och förhartsning af produkten. Denna är endast svagt gul- 

 färgad, vattenklar och lättflytande till sin konsistens. Tem- 

 peraturen i den i sönderdelning stadda kamfansyran stiger 

 småningom från 250° till inemot 280°, massan mörknar något 

 och till .sist kvarstannar däraf, när sönderdelning begynner 

 inträda, c:a \/io i kolfven såsom en brungul, i natronlut nä- 

 stan fullständigt löslig, hartsig massa (polymer lauronolsyra ?). 

 Destillatet bevaras i kärl med paraffinerad kork för alt hin- 

 dra luftens tillträde. 



^) Inaug. Dissertation. Leipzig 1891. S. 31. 



