ö5 



dukt föreligger. SilCversaltet Iramstäldes ocii analyserades 

 med följande resultat: 



Beräknad! för C^HiO-i kg: Funnet: 



Ag 64,66 'Vo 04,53 %• 



Härmed var ättiksyrans förekomst bland oxidationsproduk- 

 terna konstaterad. 



Vid vakuumdestillationen kvarblef c:a 5 g af en något 

 brunfärgad vätska, hvilken ägde samma egendomliga, em- 

 pyreumatiska lukt, som tidigare observerats vid vätskans 

 afdunstning. Den var ej mera fullständigt löslig i vatten, 

 utan bestod till mindre delen af en olja, tyngre än vatten 

 och olöslig däri, och en sirapsformig lättlöslig syra. Genom 

 kokning med kalciumkarbonat öfvergick hvardera likväl i 

 lösning; det erhållna kalciumsaltet kristalliserade emellertid 

 icke utan öfvergick i vakuum öfver svafvelsyra i en glasartad 

 amorf massa. Då jag till en början antog, att en ketonsyra 

 skulle föreligga, gjordes försök med att framställa en hydrazon 

 och en oxim, men någon kristalliserad förening kunde på 

 detta sätt icke erhållas, ej häller lyckades jag att genom 

 omsättning med särskilda metallsalter erhålla kristalliserade 

 salter. Ur den återstående delen af kalciumsaltet afskiljdes 

 syran åter med saltsyra och eter och underkastades destilla- 

 tion, hvarvid en ljusgul olja öfvergick mellan 200 och 275°. 

 Denna bestod åter af en i vatten olöslig men vid uppvärm- 

 ning i bariumhydrat löslig olja, sannolikt en lakton, samt 

 en i vatten lätt löslig sirapsformig kropp, som förekommer i 

 större mängd och äger svagt sur smak samt visar tydlig 

 reaktion på lackmuspapper. De kunna lätt åtskiljas medelst 

 sodalösning och eter. För vidare undersökning var det åter- 

 stående materialet otillräckligt, hvarför denna del af arbetet 

 senare skall ånyo utföras. 



Den saltmassa, som kvarblir vid kokning af den fasta 

 återstoden efter oxidationen med alkohol, förarbetades vidare 

 på två- och flerbasiska syror. Till först tillsattes ett öfverskott 

 af stark svafvelsyra (1 : 2), och lösningen underkastades de- 

 stillation med vattenånga, för att enligt Auivers^ metod *) 



1) Annalen der Chemie. 285, 212. 



