79 



Af det ofvan anförda framgår äfven, att eqv. (4) är att 

 betraktas såsom ett teoretiskt uttryck för sist nämnda lag. 



Jemför man de enligt (6j och (7) beräknade värdena 

 på Uq i ofvan stående tabell, så finner man, att den förut- 

 sättning, hvarpå formeln (7) hvilar, nemligen, att k har 

 samma värde för en gasmolekyl och en enatomig molekyl 

 af en fast kropp, icke är noggrannt giltig, såframt de vär- 

 den på hastigheterna, som fås ur eqv. (5) för i fråga va- 

 rande slag af fasta kroppar och i kinetiska gasteorin beräk- 

 nas för gasmolekylerna, kunna användas till verificering af 

 nämnda förutsättning. Förhållandena mellan de begge vär- 

 dena på Uq äro dock icke mycket afvikande från medel- 

 värdet 1,195, i följd hvaraf man för en metallmolekyl och 

 en gasmolekyl med användning af de på aufördt sätt be- 

 räknade hastigheterna approximativt kan skrifva 



tmif^'^ == c-m'u' Q^ 

 och följaktligen äfven 



k = c- k\ 



i hvilka eqvationer m, Uq och k hänföra sig till metallen, 

 m\ u' Q och k' till gasen och c har det ungefärliga värdet ^Z,. 



Enligt Kopps empiriska lag är den värmemängd, som 

 bör tillföras hvarje atom af en fast kropp för att höja krop- 

 pens temperatur med ett visst belopp, nära nog densamma, 

 vare sig atomen ingår såsom beståndsdel af en enkel kropp 

 eller är kemiskt förenad med andra slags atomer i en sam- 

 mansatt kropp. På grund häraf synes det, som om hvarje 

 atom med afseende å det inre arbete och den tillväxt i lef- 

 vande kraft, som eger rum vid uppvärmning, i fasta kemiska 

 föreningar skulle förhålla sig ungefär på samma sätt som i 

 enkla fasta kroppar. Då kan äfven den lefvande kraft, som 

 på grund af värmerörelsen förefinnes hos hvarje atom, vid 

 samma temperatur vara densamma hos alla fasta kroppar, 

 enkla eller sammansatta. Äro dessa slutsatser riktiga, så 

 kan följaktligen eqv. (3) tillämpas äfven på sammansatta 

 fasla kroppar med samma värde på k som för enkla dylika. 



