Om den personliga eqvationen vid ringmikro- 

 meterobservationer. 



Af 

 Karl F. Sundman. 



Redan de första, som använde ringmikrometern, märkte, 

 att de med densamma erhållna deklination sdifferenserna 

 mellan en komet och en stjärna öfverensstämde mindre väl 

 med hvarandra, än man kunnat vänta. Detta framgår af 

 flere uttalanden. Så finnes t. ex. uti Schumachers ,,Astro- 

 nomische Nachrichten", andra bandet, sid. 51, införd en 

 skrifvelse från Professor Fraunhofer till utgifvaren af denna 

 tidskrift, uti hvilken Fraunhofer framställer de två, enligt 

 hans åsikt, förnämsta orsakerna till denna mindre goda 

 öfverensstämmelse. Den ena orsaken därtill är, säger han, 

 svårigheten att kunna bedöma det ögonbhck, då kometen 

 halfveras af ringens kant, emedan man ej ser mer än den ena 

 hälften af kometen, alldenstund den andra hälften undan- 

 skymmes af ringen. Den andra beror på, att en stjärna, då 

 hon kommer emot den skarpa kanten af en bred ring, upphör 

 att vara rund, och erfar en förlängning i riktning genom 

 medelpunkten af ringen. Uti tredje bandet af sagda tidskrift, 

 sidan 351, säger Professor Argelander, att han funnit, det 

 observationerna med tydlighet visade, att man måste antaga 

 en olika radie för ringen vid kometobservationer för att få 

 observationerna att öfverensstämma. Han anför äfven medel- 

 talet för den korrektion radien bör få vid beräkningen af 

 kometens afstånd från medelpunkten. Han finner ur 65 

 observationer 



dr = — 9,".U. 



