110 



komparationsstjärnan varit för långt aflägsna från hvar- 

 andra. 



Det skulle varit synnerligen intressant, att bestämma 

 de sannolika felen för dr och dg. Därigenom skulle man 

 fått en föreställning om hur mycket man kan förlita sig på 

 de föregående värdena på dr och dq. Men då beräkningen 

 af dessa sannolika fel skulle blifvit ett mycket mödosamt 

 arbete, har jag ej utfört densamma. 



För alt dock få en föreställning om noggrannheten af 

 c/p, så skall jag här anföra några resultat från en förbere- 

 dande undersökning, i hvilken problemet behandlats från en 

 annan synpunkt. 1 det föregående ha vi sökt de värden på 

 dr och dg^ som göra summan af de återstående felens i 

 observationstiderna qvadrater till ett minimum. Fästa vi 

 oss ej vid observationernas olika vigt, så kunna vi föresätta 

 oss att bestämma de värden för dr och dq, som göra sum- 

 man af de återstående felens i deklinationsdifferenserna dD 

 qvadrater till ett minimum. 



Antaga vi nu, att kometens in- och utträde vid en kant 

 observeras, då den befinner sig på afståndet dg från kanten, 

 räknadt positivt i riktning från medelpunkten, så få vi, 

 genom differentiering af eqvationen 



a'-ij^h'^ = r^, (4) 



den härigenom förorsakade förändringen da' af a' . Då k' 

 härvid är att betraktas såsom konstant, så blir 



Genom subtraktion af den förra eqvationen från den 

 senare erhålles 



—,du dr — da' -f- c?« = 0. 



a ^ a 



