Mortaliteten för civila tjenstemän i Finland. 



Af L. Lindelöf. 



Vid en undersökning öfver ställningen i Finska Civil- 

 statens enke- och pupillkassa, hvarmed jag sedan någon 

 tid är sysselsatt, har jag haft anledning att egna särskild 

 uppmärksamhet åt mortaliteten bland delegarene i kassan och 

 specielt bland dem, som tillhöra pensionsklasserna I — VII eller 

 de egentliga tjenstemännen. Då mortaliteten för särskilda 

 samhällsklasser hos oss ännu är föga känd och egentliga 

 dödlighetstabeller i sådant afseende ännu helt och hållet 

 saknas, har jag trott ett meddelande om de resultat, hvar- 

 till jag kommit beträffande mortaliteten för de civila tjenste- 

 männen i landet, icke sakna intresse. 



För undersökningen häraf har jag tillgodogjort de sedan 

 några år tillbaka anordnade statistiska anteckningarna rö- 

 rande samtliga delegare i kassan ända från dess stiftelse 

 1827 intill utgången af år 1894. För hvarje delegare, som 

 tillhört någon af pensionsklasserna I — VII och hvars födelseår 

 kunnat utredas, uträknades och antecknades på ett skildt 

 kort: 1) åldern å första födelsedagen efter inträdet i kassan, 

 och för afgången medlem derjemte 2) åldern å sista födelse- 

 dagen före utträdet ur kassan, vare sig genom död eller fri- 

 viUig afgång (incl. afsättning), samt .3) för dem, hvilka qvar- 

 stodo å sin födelsedag 1894 såsom delegare i kassan, deras 

 dåvarande ålder. För att i möjligaste mon kunna undvara 

 hvarje godtyckligt antagande rörande åldersfördelningen, be- 

 gränsades nemligen observationstiden för hvarje medlem i 

 allmänhet till hela åldersår, så att den begynte första födelse- 

 dagen efter inträdet och för de qvarlefvande afslutades å 

 födelsedagen 1894. Den tid, som föll utom dessa gränser, 



8 



