143 



ehuru på en annan väg, samtidigt framstält hexahydro- 

 benzoesyra ^). 



Vid en jämförelse mellan de båda syrorna af olika ur- 

 sprung, hvilka under de gjorda förutsättningarna: att naftenerna 

 äro hexahydrobenzoler och naftensyrorna enkla derivat af 

 naftenerna — bort vara identiska, visade sig allt för stora 

 olikheter, för att de skulle kunna betraktas såsom samma 

 förening. Skilnaden i kokpunkt utgjorde c:a 14 °, hkaså 

 var specifika vikten alltför olika, och medan den ena — 

 den syntetiska produkten — var fast vid vanlig temperatur 

 I smältpunkten ligger vid 28 °), kunde den ur naftan isole- 

 rade syran icke fås att stelna, ej ens vid afkylning till 

 — 40 °. 



Sedan jag emellertid lärt känna hexahydrobenzoesyrans 

 och dess estrars kokpunkter, gjordes ännu försök att iso- 

 lera denna syra ur motsvarande fraktion af naftasyran. Men 

 det visade sig att denna icke innehåller hexahydroben- 

 zoesyra. 



Detta öfverraskande förhållande gaf ånyo anledning till 

 berättigade tvifvel om naftenernas identitet med hexahydro- 

 benzolerna, såvida dessa vid högre temperatur bildade kol- 

 väten värkligen innehålla en kolring af sex atomer. Man 

 kunde numera med större skäl antaga, att naftenkolvätena 

 tillhöra icke en utan tvänne, eller kanske flere serier, med 

 sex, fem, kanske fyra kolatomer i kärnan. Detta invärkar 

 nämligen icke på deras allmänna sammansättning enhgt 

 formeln (7„ ^gn- Naftensyrorna kunde i sådant fall icke 

 härleda sig från hexahydrobenzolerna utan innehålla en kol- 

 fattigare kärna. 



En under senaste år publicerad undersökning af Ze- 

 Hnsky-) synes gitva stöd åt uppfattningen, att naftenerna icke, 

 alminstone ej uteslutande äro hexametylenderivat. Nämde 

 författare bevisar nämligen att det hexametylen (a), som af 

 /•. Baeyer framstälts utgående från succinylbernstensyra en- 

 ligt vid vanlig temperatur förlöpande reaktioner, hvarvid 



^) Ber. (leutsch. chem. Ges. 1892, 370. 

 -) Ber. deiitsch. chem. Ges. 1S95, 1022. 



