184 



' / " (H — hy (I (H -h)= i (H — h) Ve — h d (H — h) 



Ju J u 



hvaraf 



fe 



(H — h) VW^^i d (H — h) 



1" 



/: 



(18) 



(H — hy d (H - h) 



Dyningens vågor hafva, såsom förut omnämts, i Hangö 

 en höjd af omkring 0,i m, eller alltså en amplitud af 0,05 m 

 (så att vattenståndet oscillerar i följd af dyningen med detta 

 belopp omkring medelläget); följaktligen är H — Ji=:0^05 m. 

 Undre gränsen u i ofvanstående integral motsvarar medel- 

 läget och då är 



u = E — h = 0. 

 Öfre gränsen åter är 



r = H — ^=0,0 5 m (frånsedt tecknet)- 



Insätter man dessa gränser och utför integrationen, 

 så finner man 



^z= 5,3665. 



9. 



Genom att addera den partikulära lösningen (10) till 

 den allmänna integralen (9) får man slutligen den kompletta 

 integralen 



h = Em + Ke ~ ^ + a sin 2n ^"^ ^"~ - (19) 



där det ännu återstår att bestämma konstanten K. 



Kalla vi ho vattenståndets höjd i brunnen vid tidens 

 början och sätta t = i uttrycket (19), så blir 



K = Äo — H„, — a sin 2/r ^^. (20) 



Insätta vi här 



a= Ar enligt (12) 



