189 



För öfrigt visar eqvat. (25 atl om en våg blir redu- 

 cerad och retarderad, så blifva älven alla öfriga vågor re- 

 ducerade och retarderade, dock i olika grad. Det är härpå 

 som den i slutet af art. 4 antydda möjligheten grundar sig. 



12f. 



Vi öfvergå nu till att numeriskt tillämpa den anförda 

 teorin på limnigrafen i Hangö. Såson:» det blifvit antydt 

 är ändamålet att genom en lämplig förträngning i kommu- 

 nikationsröret Htcstänga dyninf/pns vågor, hvilka värka i 

 högsta grad menligt på vattenståndskurvans tydlighet, utan 

 att märl-hart reducera andra vågor, hvilka man önskar 

 studera, t. ex. ebh och flod fenomenet. 



Detta är äfven möjligt. 



Såsom det anförts i art. 1 fmnes det i Hangö två slag 

 af dyningsvågor, båda med ungefär 5 cm amplitud men 

 med olika svängningstider, nämligen 9 minuter och 45'". 

 Det är isynnerhet vågen med den kortare perioden, som in- 

 värkar störande, och detta så mycket mera som apparaten 

 i likhet med flertalet äldre limnigrafer återger variationerna 

 i onödigt stor skala, ungefär ^ eller ^-q- Det vore skäl att 

 förändra apparaten så att kurvans skala skulle blifva exakt 

 -^^ö, såsom den är på de flesta moderna mareografer (många 

 hafva skalan ^^)- 



Om limnigrafen ändras så att skalan blir y^, och vi 

 anse att en dynings-oscillation af 0,5 mm på båda sidorna 

 om kurvans medelläge inom en period af 9 minuter icke mera 

 värkar i nämnvärd grad störande vid afläsning i kurvans ordi- 

 nator, så får vattenståndet i brunnen oscillera med en am- 

 plitud a af 5 mm. Om vidare den yttre vågens amplitud 



A är 5 cm. så blir r=^^ = -iV,- Bestämma vi alltså alt 



A ^ 



för en våg med perioden T^ = 9 minuter, och amplituden 



Al = 5 cm, redukt. koeff. r-^ bör blifva ^= yV (och följakt- 



