207 



Såframt de gjorda förutsättningarna äro riktiga, för- 



t 



svinner termen Ke " småningom med tiden ^), och skulle 

 kunna fullkomligt negligeras efter någon vecka. Vattenstån- 

 det i limnigrafbrunnen skulle då oscillera med små am- 

 plituder omkring medelståndet, hvilket altså skulle angifvas 

 af apparatens kurva. — I värkligheten ställer sig saken an- 

 norlunda. 



Under stormar uppgrumlas vattnet af det starka våg- 

 svallet 2) och afsätter på ledningsrörets väggar en del af de 

 uppgrumlande ämnena: grus, sand, slam o. s. v.; hvilka 

 småningom tilltäppa röret. Om röret ligger på bottnet be- 

 täckes mynningen af grus o. s. v. '^). Vattet måste tränga 

 genom ett filtrerande lager, hvars tjocklek tilltager genom yt- 

 terligare aflagring; härunder växer qvantiteten A- De i 

 vattnet befintliga finare ämnena, lera, slam o. s. v. tränga 

 till en del in mellan grus och sandkornena, hvilkas mellanrum 

 de småningom uppfylla ; i slammassan börja slembildande 

 mikroorganismer utveckla sig och fullborda tilltäppningen. 

 Härunder aftager koefficienten k och blir = O, när kommu- 

 nikationen mellan hafvet och limnigrafbrunnen blifvit af- 

 bruten. 



I utrycket (29) tillager alltså A i täljaren under det 

 k i nämnaren aftager. Härigenom växer amorteringsmodu- 

 len 92, och närmar sig värdet ©o, hvilket uppnås när kom- 



^) Funktionsvärdena i ofvanstående tabell bilda en geometrisk se- 



1 



r.e med qvoten c, för argumentintervallen 1 dygn. I tabellen i art. 



10 är qvoten ttt;— för intervallen 1 timme. 



*) Att väldiga krafter äro värksamma härvid finner man däraf 

 att enligt ett meddelande af stationsinspektor Appelgren djupet var 

 7 fot eller 2,4 meter år 1887 (urgröpt genom vågsvall); år 1895 endast 

 0,90 m i medeltal. 



^) I „berättelse öfver F. Vet.-Soc.:s Meteorologiska centralanstalts 

 värksamhet under år 1892" säges „- - - rörmynningen visade sig vara 

 helt och hållet inbäddad i tång och grus, som vågsvallet medfört". 

 Öfversigt af F. Vet.-Soc.:s förhandlingar XXXV, 1892—1893. 



