213 



Altså med den ringa hastigheten af högst. 0,042 — r- har vatt- 



SGK. 



iiet icke mera kraft att rycka med sig sand och dyhkt; 

 oaktadt vattnet rinner in i röret, falla dessa ämnen ut, såväl på 

 rörets vertikala del som äfven på hela den lutande sträckan. 

 Nedfallandet påskyndas då vattnet rinner ut. En på det 

 af mig ofvan föreslagna sättet inrättad rörledning får följ- 

 aktligen en slags automatisk rensningstörmåga, och tilltäpp- 

 ning kan icke mera ske. 



Annorlunda ställer sig saken om röret icke har en 

 förträngning. En tryckhöjd af 1 meter skulle enligt Tori- 



cellis lag gifva en hastighet af 4,43 -^y-, hvilken dock för- 

 minskas af motståndet i ett rakt rör med t. ex. 1(3 m längd 



m 

 och 3,6 cm diameter till omkring 0,7 — j-- Då en vågkam 



seK. 



passerar oliver rörets mynning rusar vattnet in med denna ha- 

 stighet och rycker med sig de i rörelse stadda sandkornen 

 etc, hvilket sker desto lättare om röret är horizontalt. När 

 sedan hastigheten aftager falla dessa ned på rörets väggar, 

 och när vattnet rinner ut har det icke tillräcklig kraft att 

 rycka med sig sandkornena, hvilka nu befinna sig i hvila 

 och endast till en del äro utsatta för vattnets stöt. Vid en 

 följande våg upprepas detta, röret blir småningom tilltäpt 

 och apparaten arbetar icke mera. 



31, 



Äfven vid den mest omsorgsfulla vård kan det före- 

 komma att apparaten icke funktionerar under en eller några lå 

 dagar, t. ex. vid rengöring och reparation af mekanismen 

 eller vid konstanlbestämningar. För dylika fall måste man 

 vidtaga anstalter för att kunna komplettera afbrotten i kur- 

 vorna på ett tillförlitligt sätt. Mätningarna böra ske i lim- 

 nigrafens omedelbara närhet och göras bäst med en rörlig 

 pegelstång på sätt som be.skrifvits i art. 2. Observationerna 



