216 



anbringas på kartong eller ännu bättre på något genom- 

 skinligt ämne. 



Beqvämast skulle det vara att hafva 0-punkton på pe- 

 gelstången i samma höjd med O-punkten på limnigrafens 

 pegel; då kunde afläsningarna utan vidare reduktion kom- 

 plettera limnigrafkurvan. Men om då skalans O-punkt icke 

 sammanfaller med stångens undre ända, så ger afläsningen 

 icke den längd I, som ofvanstående formel för y förutsätter. 

 Om y kalkyleras med afläsningen, så bör man dessutom 

 anbringa till afläsningen en korrektion y' som motsvarar 

 den del af stången, som befinner sig mellan den undre än- 

 dan och delningens O-punkt. Kallas denna längd I' så är 



sr 



Denna korrektion är konstant och bestämmes en gång för 

 alla experimentelt eller genom kalkyl, och kan utan vidare 

 tagas med om man förskjuter delningens O-punkt med be- 

 loppet y'. Om t. ex. på den ofvannämda trästången del- 

 ningens O-punkt skulle falla 200 mm öfver stångens undro 

 ända, så skulle vi få 



?/' = 4,6 3 mm 



och delningens 0-punk borde placeras 4,6 3 mm öfver limni- 

 grafens O-punkt. Skulle delningens O-punkt komma under 

 stångens nedre ända (altså falla utanför stången) med 200 

 mm, så sättes pegelns O-punkt 4,6 3 mm under limnigrafens 

 O-punkt. — 



En på ofvanbeskrifvet sätt inrättad pegelstång anger 

 det riktiga vattenståndet reduceradt till limnigrafens O-punkt. 



Om atbrott i limnigrafens värksamhet inträffar utan att 

 felet är i rörledningen eller brunnen, kunna de komplette- 

 rande mätningarna göras i limnigrafbrunnen med den van- 

 liga pegelstången; men då böra afläsningarna korrigeras för 

 vattnets stigning. Däremot, då afläsningarna göras för att 

 fixera baslinien på kurvarket är en korrektion i detta af- 

 seonde icke nödig, ty limnigrafflötet stiger med vattnet och 

 gör ett motsvarande märke på kurvan. 



