246 



bränna någon liten sved, mest som det heter, för att skaffa 

 sig bete. Omkring detta oansenliga centrum finner man åt 

 flere håll svaga tillstymmelser till svedjande. 



Svedjandet hade redan för en hundra år sedan upp- 

 hört i Österbotten och det öfriga kustområdet samt ersatts 

 af det hos allmogen i hela landet vanliga skiftesbruket. Detta 

 börjar nu i sin tur att, begynnande från herrgårdarna, gifva 

 vika för det „rationella jordbruket" med dess artificiella än- 

 gar. Sträckan Nykarleby — Kuopio—Kexholm — Viborg an- 

 gifver den ungefärliga gräns, till hilken de artificiella än- 

 garna redan hunnit blifva allmänna, utan att dock rationelt 

 jordbruk innanför denna linie kan sägas vara rådande. 

 Ängsodlingen har sålunda redan inträngt i svedjeområdet, 

 och detta företer därför en egendomlig förvirrad bild, där 

 drag från nomadernas jordbruk gå i hop med det modernaste 

 landtbruket. 



Hvilka växter är det som i vårt land odlas? 



För att förstå hvarför floran af vildt växande arter i 

 ett land är sådan den är måste man taga hänsyn till en 

 mängd samverkande omständigheter. Mest i ögonen fallande 

 är klimatet. En växt från ett varmt klimat kan existera i 

 ett land, dit den på ett eller annat sätt kommit, endast un- 

 der vilkor att den där finner lämpliga klimatiska förhållan- 

 den. Om så icke är fallet, dör den helt enkelt genast eller 

 också för den en tid ett tynande lif och kväfves sedan af 

 mer härdiga konkurrenter. Vidare geologiska och topogra- 

 fiska förhållanden. Växter t. ex., som afgjordt äro bundna 

 vid en betydande kalkhalt i jorden, saknas själffallet i de 

 länder där sådan jord icke finnes. Likaså är det klart att 

 ett land, som icke har att uppvisa några försumpningar, icke 

 heller skall hysa de arter som blott i sådana finna trefnad. 

 Sluthgen historiska förhållanden. Uti ett land som vårt eget, 

 hvilket under istiden helt och hållet varit öde, har vegetationen 

 i sin helhet invandrat utifrån, och det från oUka håfi. Vårt 

 lands flora eger utprägladt östliga arter, andra som synbarligen 

 äro vestliga, andra som möjligen inkommit på hvardera vägen. 

 Under sådana förhållanden är det tänkbart att en art, liksom 



