260 



och påpasslighet. Deras odling är inskränkt till ett obetyd- 

 ligt område i Egentliga Finland och Nyland. 



Hela denna öfversigt bekräftar hvad vi förut veta, att 

 den nyare tidens kultur i vårt land fortskridit från vester. 

 Historiska förhållandena, understödda af klimatiska, hafva 

 gjort att landets södra och sydvestra delar i fråga om ma- 

 teriel kultur, välstånd och förfining stå afgjordt högre än 

 de östra. Denna olikhet är dock icke nödvändigtvis bestå- 

 ende. Inga klimatiska förhållanden hindra ängsodlingen och 

 det stora åkerbruket att i östra Finland bedrifvas med sam- 

 ma intensitet som i vestra. Ingenting hindrar vidsträckta 

 landsorter att med samma framgång odla de vanligaste 

 köksträdgårdsväxter som de trakter hvilka nu göra detta. In- 

 genting hindrar gårdarna och torpen i hela södra Finland 

 att hafva sin lilla fruktträdgård, sin lilla blomstertäppa. Den 

 dag detta skett står den allmänna hyfsningen högre än nu. 

 Ty om å ena sidan denna finare odling förutsätter ett visst 

 välstånd och en viss sträfvan att höja sig öfver det hvar- 

 dagliga, så för den å andra sidan med sig en förmildring af 

 sederna, en utveckling af ordnings- och skönhetssinnet, som 

 verkar allmänt uppfostrande. Glädjande intresse härför för- 

 spörjes från många håll. ,, Ödemarksbanorna" närma de 

 aflägsna landsdelarna till centrum och verka civiliserande, 

 och den tid skall säkert icke vara långt aflägsen då de östra 

 och norra delarna af vårt land äro på god väg att nå samma 

 kulturgrad som de södra och vestra. 



